Utkast till ett Kristallokemiskt Mineralsystem. 



157 



anledning att tänka sig zirkonmolekylen sammansatt af 8 resp. 16 partialmole- 

 kyler af monoklin eller ytterst triklin form. Detta synes äfven framgå af den 

 regelbundna sammanvexningen mellan små mikroskopiska zirkonkristaller och 

 katapleit (Brögger; Zeitschr. für Krystallogr. XVI p. 105), hvarvid pyramid- 

 ytorna hos zirkon äro parallela med c-pl. hos katapleit samt kanterna mellan 

 pyramid och prisma hos de förra med motsvarande kanter hos den senare. Då 

 nu hvarje pyramid- resp. rhomhoëderyta hos katapleit på grund af dess tetar- 

 toëdriska natur motsvarar tvenne triklina hälfter, så kan detta antagas vara 

 fallet äfven med pyramidytrummen hos zirkon. Upplysande för molekylarstruk- 

 turn hos zirkon äro f. ö. de dermed isomorfa rutil och tapiolit, hvilkas pol- 

 kantvinklar äro lika med döma- resp. prismavinklarna hos deras isomera rhom- 

 hiska modifikationer brookit och tantalit och som på grund häraf kunna tänkas 

 sammansatta af 4 rhomhiska, resp. 8 monoklina partialmolekyler, hvarpå äfven 

 den sneda pseudomonoklina utbildningen hos cassiterit-pyramider i pegmatit vid 

 Helsingfors häntyder. Att zirkon f. ö. i afseende på den yttre molekyläran- 

 ordningen eller aggregationen företer det ofta förekommande förhållandet, att 

 molekylerna äro anordnade omkring en centralmolekyl normalt mot de resp. 

 ytorna visar det af Brögger (1. c. Taf. II. lig. 8) afbildade kristallfragmentet. 

 Zirkonen förhåller sig i afseende på hufvudaxelns relativa längd (0,6é) till 

 idokras likasom denna till skapolit, och härmed står den kortare prismatiska 

 utsträckningen samt den något oftare förekommande pyramidala formtypen (Erd- 

 mannit t. e. d.) i samband. En bestämd åtskillnad synes göra sig gällande 

 mellan den pyramidala och den prismatiska formtypen i zirkonsyenitgebitet i 

 södra Norge, der enl. Brögger (1. c.) den förra företrädesvis uppträder i peg- 

 matit gångarna på öarna i Langesundsfjorden, således närmast gränsen mot silur- 

 terrängen, den senare i bergarten vid Fredriksvärn, Laurvig m. fl. orter längre 

 från gränsen, hvaraf synes framgå att den prismatiska typen är tidigare utbil- 

 dad än den pyramidala och sålunda sannolikt vid en högre temperatur, hvilket 

 äfven framgår af en af Brögger (1. c.) beskrifven zirkonkristall företeende begge 

 typerna den prismatiskt-pyramidala såsom kärna, den pyramidala såsom omhölje. 



;,J LID 



Thorit. (Orangit). 



Thoril (brun) och Orangit (röd) äro såsom Brögger (1. c.) närmare visat 

 att betrakta såsom tvenne på olika halt af färgande metalloxider beroende färg- 

 modifikationer af ett och samma mineral, således i analogi med den gröna och 

 bruna gadoliniten, eller den svarta och röda pyrargilliten. Detta med zirkon 

 isomorfa mineral (Th Si 4 ) har sålunda i afseende på molekylarstrukturn genom 



