168 Fred. Joh. Wiik. 



landet hos andalusit, om man i ofvannämnda axelförhållande för staurolit satter 

 h — 2 / 3) hvarigenom (efter reduktion af b till enheten) erhålles : 



a : b : c = 0,70 : 1 : 1,02, 



hvilket är = c : a: b hos andalusit. 



Det förstnämnda axelförhållandet står i samhand med staurolitens formut- 

 bildning i prismazonen, i det att staurolitprismat ab = 51° 18' motsvarar prismat 

 ö 2 &(ooP2) hos andalusit (= 52° 30'), och i allmänhet med staurolitens yttre 

 formbildning, under det att det senare står i öfverensstämmelse med den inre 

 strukturn eller tvillingsytorna b n c 2 (%Poo ) samt a 2 b 3 c 2 (%P%), hvilka icke upp- 

 träda såsom kristallytor, och hvilka genom att hänföras till detta axelförhål- 

 lande erhålla de enklare och naturenligare uttrycken be (Px> ) och abc (P). 

 Detta utvisar, att de tvenne axelförhållandena hvardera hafva berättigande så- 

 som uttryck för staurolitens molekylarstruktur, eller med andra ord, att stauro- 

 litens molekyl består af tvenne delar, en inre och en yttre, hvardera bestående 

 af en komplex af partialmolekyler analoga med andalusitmolekylen, förenade 

 med hvarandra genom dubbelatomen Al 2 på sådant sätt, att den inre andalusit- 

 molekylens c-axelriktning (= en pseudohexaëdrisk ytaxel) motsvarar den yttre 

 komplexens a-axel (= den pseudohexaëdriska kantaxeln). Då nu den inre mole- 

 kylarkomplexen betingar tvillingsbildningen, i det dess pseudohexaëderytor mot- 

 svara tvillingsytorna af %Pœ och dess pseudododekaëdeiytor de af %P%, så 

 måste till denna komplex af minst 4 partialmolekyler, motsvarande livar sin 

 af de fyra hemimorfa i det närmaste rätvinkligt eller korsfonnigt stälda tvil- 

 lingsindividerna, ett dubbelt så stort antal yttre partialmolekyler ansluta sig, 

 delade genom ett symmetriplan i tvenne hälfter på livar sin sida om central- 

 molekylarkomplexen. De hemitropiska tvillingsbildningarna antyda här likasom 

 i allmänhet att blott den innersta central-molekylarkomplexen hos kristallen be- 

 finner sig i tvillingsställning, och till denna foga sig de öfriga molekylerna i 

 parallel ställning i de resp. attraktionsriktningarna, företrädesvis i riktning af 

 de minsta axlarna a och c, motsvarande de största attraktionsriktningarna. 

 Staurolitmolekylen kommer sålunda i enlighet med denna åsigt att utgöras af 

 minst 12 mot andalusitmolekylen svarande partialmolekyler. 



Denna komplicerade molekylarstruktur motsvaras af den betydliga kompli- 

 kation i kemiskt hänseende stauroliten visar, hvilket j ernte svårigheten att er- 

 hålla rent material gjort, att dess kem. konstitution ännu ej kan sägas vara 

 definitivt bestämd. I de tre för stauroliten uppstälda formlerna, den älsta (1) 

 af Rammelsberg, (II) den af Coloriano samt den nyaste (III) af Friedl: 



