170 Fred. Joh. Wiik. 



liggöres, i det att härigenom inolekylarkomplexen kommer att bestå af tvenne 

 olika hälfter eller förete monosymmetri. 



Cyanit (Disthen). 



Denna triklina representant (Al 2 Si 5 ) af andalusit-staurolitgruppen kan i 

 afseende på sin grundform à priori jemföras med fjerdedelen af den mot anda- 

 lusit svarande anorthit-fyrlingskomplexen, hvarvid den tydligaste spjelkningsytan 

 ÇM) kommer att motsvara ai-pl. hos andalusit och det mot Al svarande c-pl. hos 

 plagioklas, samt vidare «-pl. hos plagioklas den mindre tydliga spjelkningsytan hos 

 cyanit (P). Deremot har den tredje hufvndytan hos cyanit icke någon egent- 

 lig motsvarighet hos plagioklas, men kommer dock närmast, i afseende på läget, 

 till i-pl. I enlighet härmed närma sig åter de mellanliggande ytorna r och l 

 hos cyanit, i afseende på sitt läge till M, domaytorna eller tvillingsplanen i 

 Baveno-tvillingskomplexen. I öfverensstämmelse med denna allmänna likhet 

 mellan anorthit och cyanit kan man äfven jemföra deras tvillingshildningar på 

 följande sätt: 



Skilnaden är blott den att till följe af att hos cyanit saknas ett plan fullt 

 motsvarande 6-pI. hos anorthit detta hos cyanit kommer att motsvaras af en 

 kantriktning, (il/ : T). 



Beträffande slutligen beteckningssättet för ytorna, synes det med afseende 

 på ofvannämnda relation till andalusit naturligare att beteckna M och T såsom 

 prisma-plan (ab och ab) samt r och l såsom pinakoïdplan än tvärtom; betrak- 

 tade dock i och för sig har visserligen beteckningen af spjelkningsy torna hos 

 cyanit såsom pinakoïdplan skäl för sig, i likhet med de motsvarande hos anor- 

 thit. Den kristallogratiska utbildningen hos cyanit företer i detta afseende ana- 

 logi med den hos rhodonit och babingtonit, hos hvilka äfvenledes spjelknings- 

 ytorna kunna betraktas antingen såsom pinakoïd- eller prismaplan, allt efter 

 som de betraktas i och för sig eller med afseende på deras relation till pyroxen. 



