Utkast till ett KristalloJcemisJct Mineralsystem. 181 



grundmolekyl innehållande fyra oktaëdriska elementaratomer (Ca resp. Na) i 

 prismazonen samt tvenne olikartade sådana (Si resp. Zr och NL) motsvarande 

 ytorna c och äc i symmetriaxelns zon; den skiljer sig sålunda från andalusit- 

 molekylen derigenom, att den utgöres icke af tvenne lika hälfter utan af tvenne 

 visserligen i qvantitativt hänseende nära lika men qvalitativt olika hälfter. Till 

 wöhleriten ansluter sig den triklina men pseudo-rhomhiska och mimetiskt regu- 

 liära Hjortdahlitvn (Bköggek: Mineralien der südnorwegischen Augitsyenite). 

 Med wollastonit analog, äfven i afseende på utsträckningen parallelt med b- 

 axeln, är slutligen den af Bköggek (1. c.) beskrifha Rosenbuschiten, hvilken 

 dock i afseende på lutningen mellan c- och a-axlarna mera närmar sig till 

 pyroxen. 



Att „absorbtionsriktningarna" hos akmit-ägirin icke sammanfalla med eller 

 bero af elasticitetsriktningarna synes framgå deraf, att absorbtionen är störst i 

 den största minst i den minsta elasticitetsaxehis riktning tvärtemot det vanliga 

 förhållandet, sådant det. t. ex. visar sig hos amphibol, biotit m. fl. 



Amphibol (Granimutit. Aktinolit, Pargasit, Amphibol-anthophyllit. Horn- 

 blende). Förhållandet mellan amphibol och pyroxen synes mig enklast och na- 

 turligast kunna uttryckas genom en fördubbling af amphiholns axelförhållande, 

 hvarigenom man kommer till lika förhållande mellan deras a och c-axlar men 

 dubbelt så stor i-axel hos amphibol, hvilket äfven kan uttryckas sålunda att 

 amphibol-molekylen är lika med tvenne pyroxenmolekyler förenade i i-axelns 

 riktning, såsom jag redan för länge tid tillbaka antydt (Mineralkarakteristik 

 1881, pag. 123). Vid denna komparation med pyroxen synes det äfven natur- 

 enligast att ställa dem i den ställning, hvari de förekomma regelbundet sam- 

 manvuxna med hvarandra d. ä. i omvänd eller tvillingsställning, så att c-pl. 

 hos amphibol motsvarar «c-planet hos pyroxen samt ijC-planen (med 59" 34' 

 vinkel) hos den förra komma att motsvara äic-pl. (+P med 59° 12' vinkel) hos 

 den senare. Att dock såsom Tschekmak gör på grund häraf förändra det för 

 amphibol allmänt antagna axelförhållandet, så att c-pl. betecknas såsom ortho- 

 doma i likhet med den vid parallel sammanvexning motsvarande ytan (äc) hos 

 pyroxen, synes mindre naturligt, emedan formlerna då blifva mindre enkla. I 

 afseende på den kristallogranska formbildningen förhåller sig amphiboln omvändt 

 mot pyroxenen, så till vida som påvuxna kristaller hos den förra äro företrä- 

 desvis prismatiskt utbildade med ingen eller obetydlig utbildning af pinakoïderna, 



