186 



Fred. Joh. Wiik. 



den triklina och monoklina fältspaten, att nämligen „de rhombiska pyroxenerna 

 äro uppbyggda af alternerande orienterade molekylarskikter af monosymmetrisk 

 natur". Detta åskådningssätt låter i sjelfva verket bättre tillämpa sig i ifråga- 

 varande fall än på fältspatsgruppens mineralier, alldenstnnd den monoklina och 

 den rhombiska pyroxenen äro så lika hvarandra i afseende på motsvarande 

 vinklar, att man verkligen måste anse molekylaranordningen eller atomlagringen 

 hos grundmolekylen af en rhombisk pyroxen i hufvudsak öfverensstämma med 

 den hos en central tvillingsmolekyl af en monoklin pyroxen. Följande sam- 

 manställning visar närmare relationen mellan deras normalvinklar: 



Monoklhi pyroxen. 



ab : ab = 92° 54' 



übe : übe = 59° 12' 



ab' = Sin 46" 27' = 0,7248 (2,94). 



abc' = Sin 29° 30' = 0,4939 (2). 



Rhombisk pyroxen. 



ab: fflé = 91°44' 



a 2 bc : afbc = 59° 2' 



ab' = Sin 45° 52' = 0,7i77 (2,9i). 



a 2 bc = Sin 29° 31' = 0,4927 (2). 



(a: b : c = 1,0302 : 1 : 0,5877). 



Ytorna af den pyramidala formen aPbc (P2 = e), eller uttryckt såsom indi- 

 cesformel = ab.,c, (122), hos rhomb. pyroxen måste sålunda betraktas såsom kri- 

 stallokemiskt eqvivalent med grundpyramiden (P) hos den monoklina, ehuru 

 den visserligen från rent kristallogratisk synpunkt eller hänförd till grundpris- 

 mat (ab) måste betraktas såsom sekundär (makropyramid). Detta missförhål- 

 lande så att säga mellan pyramid och prisma hos grundformen torde kunna 

 sammanställas med eller anses bero på den olika ställning som de mot pyramid 

 och prisma svarande oktaëdriska elementaratomerna (Si och B) hafva, de förra 

 med en yta de senare med en kant sammanfallande med de resp. kristallytorna 

 i öfverensstämmelse med motsvarande förhållande hos monoklin pyroxen samt i 

 enlighet med de reciproka värdena för normalerna (atommetrarna), i det när- 

 maste = 3:2. Samma förhållande företer äfven brookit, och här visar sig 

 ännu tydligare berättigandet för formen crbc eller ab 2 c 2 att betraktas såsom 

 hörande till grundformen, alldenstnnd den är öfvervägande och stundom före- 

 kommer utan abc, ett förhållande, som f. ö. stundom äfven visar sig hos kri- 

 staller af rhombisk pyroxen, hvilka äfven i afseende på den kristallografiska 

 formbildningen förete likhet med brookitkristaller, nämligen med afseende på 

 den förherrskande utbildningen af domaytorna ac 2 (A*) samt ac 4 (h), motsvarande 

 resp. Ctc och «c 2 hos monoklin pyroxen, samt vidare i afseende på den varie- 

 rande formtypen, antingen pelarformigt prismatisk med öfvervägande ab- och 

 a-plan företrädesvis hos invuxna kristaller t. ex. hos den s. k. amblystegit (v. 



