Utkast till ett Kristallokemisht Mineralsystem. 191 



till en grupp inom metalloliternas klass, analog med epidot-zoisitgruppen inom 

 krystalloliternas. 



Titaniten uppti'äder likasom de kristalliserade mineralierna i allmänhet i 

 tvenne formtyper: den ena hos de invuxna, den andra hos de påvuxna kristal- 

 lerna, af hvilka den förra såsom vanligt skiljer sig från den senare genom en 

 dubbelt så stor hufvudaxel, om de hänföras till den af Dana eller Des Cloi- 

 zeaix uppstälda grundformen i st. f. den af Kose, hvars mindre naturenlighet 

 för den egentliga titaniten framgår af den komplicerade formeln på den hos 

 både in- och påvuxna kristaller uppträdande hufvudformen ra, enl. Rose's grund- 

 form = ab 2 c 3 (?/ 3 P2), enligt Dana's = a.Jb 2 c (— 2P), enl. Des Cloizeaux's = abc 

 (— P); af de tvenne sistnämnda beteckningssätten har man sålunda att använda 

 det förra för den hos påvuxna, det senare för den hos invuxna vanligen såsom 

 rådande form uppträdande hemipyramiden », eller med andra ord grundmoleky- 

 len hos invuxna titanitkristaller är lika med tvenne molekyler af den hos de 

 påvuxna förenade i hufvudaxelns riktning. För denna senare utgör axelför- 

 hållandet 



a : b: c = 0,7547 : 1 : 0,4271 ; /Ï = 60° 17'. 



Titaniten närmar sig i afseende på vinkeln ß till epidot och Orthoklas, och 

 motsvarar sålunda dessa silikater i den orthodiagonala zonen. Dock bör mär- 

 kas, att det egentligen är zonerna ab — c och ab — c hos titanit, som böra jem- 

 föras med zonen a — c hos de nämnda mineralierna, alldenstund ah : c = 65° 30' 

 är ganska nära lika med vinkeln a : c hos de förra. Zonerna ai — c(ccP — OP) 

 kunna då jemföras äfven med reguliära rhomdodekaëder- (oktaëderkant-) zoner, 

 och skilja sig från dem lika mycket som zonen a — c hos Orthoklas, i det att 

 vinkeln mellan a 2 b 2 c (ra) och übe (t) d. ä. de två rådande hemipyramiderna hos 

 resp. in- och påvuxna kristaller, är = 78" 50' eller 8° 18' skild från oktaëder- 

 vinkeln 70" 32'. Märkas kan i samband härmed, att man hos titanit i zonen 

 ab — c stundom finner en inre strukturyta, så t. ex. hos Pargas-titaniten, af 

 Levis o. a. äfven angifven såsom otydlig kristallyta, motsvarande en trubbig 

 negativ pyramidyta, som med den pos. pyramidytan l bildar en vinkel när- 

 mande sig mera till oktaëdervinkeln än den nyssnämnda, och sålunda motsva- 

 rande de ofvanföre i zonen a — c hos Orthoklas anförda strukturytorna. Vid 

 denna jemförelse mellan titanitformen och en reguliär kristallkombination kom- 

 mer äfven pinakoïdytorna a och c att i det närmaste sammanfalla med dode- 

 kaëderytor samt b med en oktaëderyta. Man finner häraf, att hos titanit lika- 

 som mer eller mindre hos kristalliserade mineralier i allmänhet ett närmande 



