192 Fred. Joh. Wiik. 



eger rum till en reguliär kristallisation, hvilket talar för deras uppbyggande af 

 reguliära elementaratomer. 



På grund af nämnda analogi med orthoklas och epidot har man skäl att 

 tänka sig äfven titanitens grundform i likhet med de förras delad i t venue, i 

 kristallokemiskt hänseende olika hälfter. Härför talar äfven den kemiska sam- 

 mansättningen, som kan fördelas på tvenne hälfter : Ca Ti 2 O- + Ca Si 2 O-, eller 

 2 Ca Si 3 + 2 Ti 2 . Tänka vi oss nu i analogi med förhållandet hos pyroxen 

 äb — Ca, så kunna vi, på grund af likheten i vinklar mellan normalerna till 

 de två allmännast förekommande hemipyramiderna hos titanit a 2 b 2 c (— 2P) = 

 43° 48' och übe (+P) = 46" 8' å ena sidan, de till grundpyramidytorna för anatas 

 (= 43° 24') och qvarz (= 4(5" 26') å den andra, sätta a 2 b 2 c = Ti och abc = Si, 

 samt komma då till en kristallokemisk strukturformel för titanit analog med 

 den för monoklin pyroxen (25), i det att den ena (bakre) hälften är lika {äb 

 och äb = Ca, äbc och übe — Si), den främre åter i st. för Mg eller Fe (= ab) 

 utgöres af Ti (a 2 b 2 c och a 2 b 2 e). Detta bestyrkes deraf, att de reciproka värdena 

 för normalerna till nämnda grundpyramidytor (l) och (n) äro nära lika hvar- 

 andra, såsom man à priori har skäl att förmoda vara fallet med de kristallo- 

 statiska uttrycken för de tvenne analoga elementerna Si och Ti, då de såsom 

 här motsvara hvarandra inom atomkomplexen eller hafva en analog ställning, 

 samt vidare deraf att dessa reciproka värden förhålla sig till det för rti-norina- 

 len (= Ca) i det närmaste =3:2, i öfverensstämmelse med förhållandet hos 

 pyroxen. såsom följande sammanställning af dessa normaler utvisar: 



üb' = Sin 33" 15' = 0,5483 (3). 

 übe = Sin 23° 7' = 0,39is (2,u). 



abc 2 = Sin 21" 54' = O,373o (2,<h). 



Man kan på grund häraf anse, att Ti- och ^'-atomerna angripa med en 

 yta (= 3 dynamider) Ort-atomen åter med en kant (eller med 2 dynamider). 



Ehuru nu sålunda de tvenne hemipyramiderna l och n i kristallokemiskt 

 hänseende hafva lika betydelse, hafva de dock såsom ofvan antydts i yttre kri- 

 stallografiskt hänseende en olika sådan, i det att titanitens ofvan framstälda 

 molekylarform är hemimorf och såsom sådan uppträder hos påvuxna kristaller 

 med l = +P, n = — 2P, men blir genom tillkomsten af den motsvarande hälften 

 hos invuxna kristaller holomorf med n = —P, l = %P. Hos de förra är l grund- 

 form och i enlighet härmed rådande form, n sekundär och underordnad, hos de 

 invuxna kristallerna är åter förhållandet tvärtom. 



