200 Fred. Joh. Wiik. 



riktning; den mest komplicerade, klinohumiten (typus III), är således lika med 

 tre kärnmolekyler (2a : b : 3c), och står således i samma förhållande till dessa 

 som biotitmolekylen till den från fältspatsf ormen härledda enkla monokl. mole- 

 kylen. Äfven dessa yttre grundmolekyler förete i sin molekylarstruktur en 

 pseudohexagonal eller anormal utbildning, i det att parametrarna i de ytrika 

 formserierna följa på hvarandra i förhållandet 1 : V 3 : V 5 : V 7 . 



Chondrodit och klinohumit äro monoklina; dock förete de i afseende på 

 vinklarna en fullt rhombisk symmetri eller rätvinklighet mellan h- och c-rikt- 

 ningarna, så att man blott af opt. axelplanets lutning (30° — 10°) mot c-planet, 

 som är tydligt spjelkningsplan, samt af tvillingsbildningen parallelt med detta 

 plan äfvensom af den yttre kristallografiska formbildningen, den af Naumann 

 s. k. monoklina meroëdrin, kan sluta till den monoklina formen hos dessa tvenne 

 afarter, till skilnad från den såväl till det yttre som i optiskt hänseende rhom- 

 biskaf humiten. För att bestämdare uttrycka de förras monoklina natur sätter 

 Des Cloizeaux den ena af de tvenne mot humitens brachydomer svarande hemi- 

 domerna såsom orthopinakoid, hvars vinkel mot c-pl. hos chondrodittypen är i 

 det närmaste lika med en oktaëderkantvinkel. 



Denna uppfattning af chondroditarternas inbördes förhållande samt till oli- 

 vinen i kristal] ografiskt hänseende bestyrkes af det kemiska förhållandet. I 

 detta afseende har den redan af v. Kath uttalade åsigten, att samtliga tre 

 typerna kunna hänföras till en gemensam empirisk formel blifvit genom v. Win- 

 gard's undersökning (Inaug.-Diss. 1884) bestyrkt. Denna formel kan nu ut- 

 tryckas i enlighet med ofvannämnda uppfattning af chondrodit och olivin på 

 följande sätt: 



(Mg, Fe) l9 Fl, (OH), Si s 32 = 2 (2R Mg 3 Si, 8 ) + Mg 3 F/ 4 (07/), 



d. ä. 2 mol. olivin med en magnesiumfluorhydroxyl-förening, hvilken senare 

 väl här som i föregående dylika fall spelar rollen af kärnmolekyl eller förenings- 

 länk i den komplex af 5, 7 eller 9 molekyler, som vi på grund af det kri- 

 stallografiska förhållandet hafva skäl att tänka oss konstituera de tre typerna, 

 hvarvid tripelmolekylen Mg 3 väl äfven här närmast utgör den egentligen för- 

 bindande länken. Märkas kan härvid, att då talet 7 utgör medeltalet mellan 

 5 och 9 man äfven kunde tänka sig den rhombiska humitens grundform upp- 

 kommen genom sammansättning af de tvenne monoklina chondrodit- och klino- 

 humitmolekylerna i omvänd ställning, en åsigt som ansluter sig till den af Mal- 

 i.ard (Bull. Soc. min. 1884 och 86) uttalade, och som f. ö. äfven står i över- 

 ensstämmelse med det ofvan antagna förhållandet mellan rhombisk och mono- 



