Utkast till ett Kristallokemiskt Mineralsystem. 203 



lade, att 3 Si motsvara hvarannan yta af deuteroprismat såsom hos föregående, 

 men af de öfriga till skilnad från dem 3 Cu motsvara grundrhomboëderytorna 

 samt de 3 H 2 hvarannan kantriktning af deuteroprismat, resp. motsvarande tri- 

 gonala protoprisma i analogi med förhållandet hos hiotit (se dess strukturformel). 



Dioptasen företer en betydlig åtskilnad mellan den i hufvudaxelns riktning 

 gående minsta eterelasticiteten och den deremot rätvinkliga (é = 1,723, oj = 1,667 

 Miller), h vilket står i öfverensstämmelse med åtskilnaden mellan den metalliska 

 mot ändytorna svarande radikalen och de icke-metalliska vid sidorna stående. 

 I pyroelektriskt hänseende visar den en motsats till phenakit, i det den enl. 

 Hankel vid afsvalning företer i ändarna negativ, på sidoytorna positiv elek- 

 tricitet. 



Slutligen kan märkas, att dioptas likasom äfven phenakit redan af Breit- 

 haitt hänfördes till de optiskt enaxliga kristaller, som förete anomal opt. två- 

 axlighet, hvilket väl beror på sönderfallandet af grundmolekylen i dess tre optiskt 

 tvåaxliga delar. 



Beguliär art. 



Eulytin {Bi x Si 3 (> l2 ) kan anses förhålla sig till föregående rhomboëdriska 

 arter såsom sodalit till nephelin. Eulytin kristalliserar visserligen icke i rhomb- 

 dodekaëdrar såsom sodaliten utan i trigondodekaëdrar, hvilken åtskilnad dock 

 kan sammanställas med den olika förekomsten af sodalit i invuxna, eulytin i 

 form af påvuxna kristaller. Eulytinkristallen kan sålunda betraktas såsom sam- 

 mansatt af 4 rhomboëdriska kristallindivider, och dess grundmolekyl kan i en- 

 lighet härmed sättas = 4 Bi^ Si å O r >, hvarvid på grund af det föregående de 1 2 

 Si-atomerna komma att motsvara rhombdodekaëderytorna samt de 4 Bi± tetraë- 

 derytorna, Rhombdodekaëdern, trigondodekaëdern och hexaëdern komma dervid 

 att förhålla sig till hvarandra såsom B, —%B och -2 S hos föregående, samt 

 skilja sig ock i afseende på vinklarna från motsvarande former hos dioptas blott 

 omkring 5°. 



Ett väsendtligt stöd för denna åsigt om förhållandet mellan eulytin och de 

 föregående rhomboëdriska silikaterna lemnar den af Bertrand (Bull. Soc. min. 

 1881) gjorda iakttagelsen, att eulytin är optiskt anomal samt företer i snitt 

 parallelt med tetraëderytorna opt. enaxlighet i riktning af deras normaler, hvar- 

 af kan slutas, att eulytinkristallen är sammansatt af fyra rhomboëdriska indi- 

 vider. Denna optiska enaxlighet synes dock i analogi med de i det föregående 

 anförda anomalt reguliära kristallerna vara inskränkt till de från centrum ut- 

 gående koniska delarna af den inre massan, hvilka begränsas af tetraëderytorna 



