204 Fred. Joh. Wiik. 



såsom baser; den större, af trigondodekaëderytorna omfattade delen af kristall- 

 plattan, visar nämligen såsom redan Bertrand funnit och R. Brauns (Die opt. 

 Anomalien der Krystalle) närmare iakttagit en delning i tre opt. tvåaxliga fält 

 motsvarande de tre trigondodekaëderytorna med utsläckning parallelt och nor- 

 malt mot trigondodekaëderkanterna, af hvilka riktningar den senare motsvarar 

 den minsta opt. elasticitetsriktningen. 



Eulytinkrist allen och dess molekyl måste sålunda i analogi med förhållan- 

 det hos helvin och danalit tänkas motsvara 4 hemimorft rhomboëdriska och 

 dessa ytterligare tre monoklina delar (partialindivider resp. partialmolekyler). 

 Denna uppfattning af eulytinens optiska anomali har så mycket mera skäl för 

 sig som det i sjelfva verket finnes ett monoklint vismutsilikat: Agricolit med 

 eulytinens kemiska sammansättning, som uppträder i form af bruna eller färg- 

 lösa klot med radialt tradig struktur, och de tradiga individerna förete optiskt 

 en monoklin karakter. Med afseende härpå kunde inan liafva skäl att tänka 

 sig eulytinens molekyl =12 B^ 8i 3 O n . 



Bihang: Hydrometalloliter. 



Då de vattenhaltiga metalliska silikaterna äro jemförelsevis få och för det 

 mesta utan tydlig kristallform samt derföre af underordnadt kristallokemiskt in- 

 tresse, så skall jag här inskränka mig att närmare betrakta blott de tydligt 

 kristalliserande såsom ett bihang till metalloliternas klass, närmast anslutande 

 sig till de rhombiska och rhomboëdriska olivinarterna. 



Rhombisha arter. 



Calamin (Zn 2 Si 4 + H 2 O) öfverensstämmer i afseende på förhållandet mel- 

 lan Zn och Si äfvensom till kristallsystemet med vanlig olivin, men skiljer sig 

 från denna genom en väsendtligt olika grundform, hvilket väl kan sammanstäl- 

 las med vattenhalten, som enligt Gtroth (Tabell. Uebers.) icke är kristallvatten 

 utan konstitutionsvatten. En närmare bestämning af grundformen i kristallo- 

 kemiskt hänseende låter sig dock icke göra, på grund af calaminens isolerade 

 ställning och deraf följande brist på jemförelsepunkter; dock kan man finna en 

 likhet mellan förhållandet c : b = 0,477s : 1 hos calamin, enligt den af Rose an- 

 tagna grundformen, samt a : b = 0,4657 : 1 hos olivin. Den hemimorfism, som 

 är så karakteristisk för calaminkristallerna med a/; 2 c-ytorna bildande den nedåt 

 vända, vid afsvalning elektropositiva ändan, finner man stundom äfven hos olivin 

 så t. ex. hos de stora invuxna kristallerna i en leucitlava från Vesuv. 



