210 Fred. Joh. Wiik. 



pseudohexagonal af 12 hemiëdriskt triklina delar bestående komplex, analog med 

 grundformen hos nephelin, och det ej blott till det yttre utan ock i afseende 

 på den inre strukturn, i det att nämligen de på nephelinens ytor genom etsning 

 frambragta etsfigiirerna utvisa, att dess grandmolekyler i sjelfva verket måste 

 anses bestå af delar (partialmolekyler) till formen analoga med dem i nämnda 

 sammansatta plagioklastvillingskomplexer. 



Förfar man på samma sätt med den hos anorthoït från Sillböle förekom- 

 mande formtypen med utsträckning i a-axelns zon och begränsad, såsom fig. 2 

 utvisar, af prismaytan ab samt pinakoidytorna b och c, eller underkastar man 

 densamma en upprepad tvillingsbildning med tvillings- och sammanvexningsytor 

 i a-axelns zon således i enlighet med Baveno- och Manebacher-tvillingslagerna, 

 så kommer man till tvillingskomplexer *), hvilkas allmänna form och vinklar 

 mer eller mindre likna monoklina, rhombiska och tetragonala silikaters grund- 

 former med 90 u eller nära 90° prismavinkel, så t. ex. pyroxen, bronzit, anda- 

 lusit (tig. 4), danburit, natrolit (tig. 5), skapolit, idokras (flg. 7). Den af 

 ytorna ab, b och c samt deras parallelplan bildade anorthit-parallelepipeden kan 

 nämligen genom domaplanen b 2 c och b 2 c delas i tvenne enantiomorfa hälfter, 

 hvilka i Baveno-tvillingsställning bilda en pseudomonoklin formkomplex samt 

 genom upprepad tvillingsbildning en pseudorhombisk motsvarande andalusitfor- 

 men ooP.Pöö" (fig. 4) samt i afseende på den inre strukturn chiastoliten. 

 G-enom att åter tänka sig fyra sådana pseudomonoklina tvillingskomplexer med 

 c-planen såsom tvillingsytor kommer man till en pseudotetragonal formkomplex 

 lik den i fig. 7 af bildade; äro de fyra delarna icke tvillingar utan enkla tri- 

 klina former, så uppkommer en pseudotetragonal formkomplex med blott hvar- 

 annan mot en tetragonal dipyramid svarande kantriktning likartad och sålunda 

 analog med den hos skapolit förekommande pyramidalt hemiëdriska grundformen. 

 Alla dessa formkomplexer äro hemimorfa men blifva holomorfa genom att till 

 dem foga en motsvarande hemimorf form i omvänd ställning i hufvudaxelns rikt- 

 ning såsom fig. S utvisar. I samband härmed kan anmärkas den åtskilnad, 

 som förefinnes mellan påvuxna kristaller med till hälften utbildad form och in- 

 vuxna med fullständigt utbildad (holomorf) form, nämligen den, att de förra 

 vanligen förete former med hälften så stor parameter som de senare; så före- 

 kommer t. ex. hos påvuxna fältspatskristaller domat Pcc (»), hos invuxna 2Pöö~(«/). 



*) Af dessa pseudo-monoklina, rhombiska, tetragonala och hexagonala tvillingskomplexer af hemië- 

 driskt triklina grundformer har jag för att tydligare åskådliggöra dem förfärdigat modeller liknande 

 de t. e. d. i fig. 4—8 afbildade och på motsvarande sätt delade grundformerna af andalusit, natrolit. 

 cordierit, idokras, turmalin m. fl. 



