218 Fbed. Joh. Wiik. 



fände dess förhållande till de öfriga silikaterna måste jag fatta mig kort hän- 

 visande f. ö. till sjelfva afhandlingen. Detta förhållande är egnadt att ytter- 

 ligare bestyrka rigtigheten af de för fältspatsarterna deducerade kristallokemiska 

 molekylarformlerna, i det man genom att utgå från dem kan, genom tillämp- 

 ning af ofvan anförda teori rörande förhållandet mellan det triklina och de 

 mera symmetriska s} r stemen i afseende på den inre kristallstraktnrn, komma till 

 naturenliga konstitutionsformler för de vigtigare silikaterna. Vi hafva härvid 

 att gå ut från de halfva eller hemiëdriska fältspatsmolekylerna, motsvarande de 

 tvenne sidohälfterna hos alhit-tvillingsmolekylen. Hos den normala orthoklas- 

 molekylen kan på grund af dess atomistiska konstitution en sådan delning i 

 tvenne sidohälfter icke ske. Men deremot kan den likasom äfven albitmoleky- 

 len delas i en, med afseende på den vanligen antagna ställningen för fältspats- 

 kristallen, främre hälft begränsad af ytriktningarna ab (110), ab (110) och c (001) 

 och motsvarande R 2 Al 2 SL O s samt en bakre omsluten af äb, äb och äc (101) 

 motsvarande 4 Si 2 . Dessa tvenne hälfter sammanhållas blott i symmetriplanets 

 riktning af den AJ 2 (= c) och Si, (= äc) förenande Og-atomen. Fältspatsmole- 

 kylen bör sålunda jemförelsevis lätt spjelkas i dessa tvenne delar, och detta 

 sker ock, såsom det kemiska förhållandet utvisar, vid de för fältspaten så van- 

 liga kaolin- och mwscowYmetamorfoserna, hvarvid kiselsyra resp. qvarz uppkom- 

 mer såsom biprodukt. Och i enlighet härmed kan man i sjelfva verket, om 

 man på dessa hälfter tillämpar ofvannämnda kristallofysiska molekylarteori, 

 komina å ena sidan till glimmerarternas, å andra sidan till kiselsyremodifikationer- 

 nas grundformer resp. grundmolekyler. Vid öfvergången till muscovit har man att 

 tänka sig den mot R, AL Si» 0$ svarande halfva fältspatsmolekylen fördubblad i 

 a-axelns riktning, hvarigenom en rhombisk molekylarform uppkommer, och tre så- 

 dana förenade i hufvudaxelns riktning genom dubbelatomen AL till en tripelmole- 

 kyl ger muscovit ens grundmolekyl i enlighet med dess allmänt antagna grundform. 

 Förena sig åter tre af de nämnda fältspatsmolekylarhälfterna med prismaplanen så- 

 som saminanvexningsplan och tre sådana ytterligare i hufvudaxelns riktning till en 



rhomboëdiisk tripelmolekyl, så uppkommer biotitens grandmolekyl resp. grandform 



i ii ii 



med R 2 delvis substituerad af Mg och Fe såsom de vid glimmergrnppens mine- 

 ralier framstälda molekylarformlerna närmare visa. I analogi härmed kan man 

 från den andra, 4 Si 2 innehållande hälften af fältspatsmolekylen komma först 

 till den rhombiska kiselsyremodifikationens grundform (asmanit) samt vidare 

 genom föreningen af trenne enkla triklina molekylarhälfter till qvarz samt af 

 trenne tvillingsmolekyler till tridymit, den förra med två, den senare med tre 

 gånger så stor hufvudaxel som den hos fältspatsformen, och man får härigenom 



