Minnestal öfver Axel Wilhelm Gadolin. 5 



hans ihärdiga arbete hlefvo synliga och tilldrogo sig vetenskapsmännens upp- 

 märksamhet. 



Gadolin synes till en hörjan fattat ett synnerligt intresse för mineralogin 

 och kristallografin. Under de få lediga stunder en sträng tjenstgöring medgaf, 

 studerade han dessa vetenskaper med den energi, att han redan år 1855 upp- 

 trädde såsom författare till en uppsats på ryska språket om bestämningen af 

 några nyupptäckta salters kristallform, hvilken åren 1856 och 1858 efterfölj- 

 des af två nya arbeten: „Beobachtungen über einige Mineralien aus Pitkäranta" 

 (i ryska mineralogiska sällskapets förhandlingar 1855 — 56), „Geognostische Be- 

 schreibung der Insel Pusu" samt „Geognostische Skizze der Umgebungen von 

 Kronoborg und Tervus" (i nämnda tidskrift för år 1858). 



„*) I den förstnämda af dessa af handlingar beskrifver Gadolin åtskilliga vid 

 Pitkäranta förekommande mineralier, särskildt granat, svafvelkis och tennmalm, 

 samt bestämmer en mängd nya kristallformer hos dessa. Han fäster sig här- 

 vid företrädesvis vid de sedermera s. k. vicinalytorna, hvilka i afseende på sitt 

 läge närma sig de vanliga normala kristallytorna och derföre först vid en nog- 

 grannare undersökning kunna åtskiljas från de senare. Deras närmare be- 

 stämning förutsätter derföre en ganska stor färdighet och vana vid kristallo- 

 grafiska undersökningar. De voro också på denna tid, då man i allmänhet 

 taget fäste mera afseende vid kristallernas normala än deras anomala företeel- 

 ser, jemförelsevis mindre beaktade än för närvarande". 



„I beskrifningen öfver Tusunsaari i Ladoga invid Pitkäranta, hvilken i 

 likhet med den öfver Kronoborgs trakten är åtföljd af en för dåvarande tid 

 ganska detaljerad geologisk karta, lemnar Gadolin en närmare framställning 

 af förhållandet mellan gneisstraterna och graniten: de förra, bland hvilka 

 förekommer den såsom bergart i allmänhet högst sällsynta skapolitfelsen, böja 

 sig, såsom af Gadolins karta tydligt framgår, halfkretsformigt omkring grani- 

 ten. I beskrifningen af trakten vid Kronoborg framhåller Gadolin åtskilnaden 

 mellan orthoklasgraniten (eller granit med öfvervägande kalifältspat) och oligo- 

 klasgraniten (med förherrskande natronfältspat), hvilka ännu på denna tid all- 

 mänt sammanfördes med hvarandra, men sedan i sjelfva verket visat sig vara 

 bestämdt skilda icke blott såsom bergarter betraktade (petrografiskt) utan ock 

 såsom tvenne särskilda bergformationer (d. ä. i geologiskt afseende)". 



„Smärre meddelanden öfver kristallograflska och mineralogiska undersök- 

 ningar har Gadolin lemnat i flere senare utkomna årgångar af ofvannämnda 

 sällskaps förhandlingar" . 



*)Prof. Viik. 



