Minnestal öfver Axel Wilhelm Gadolin. 7 



Gadolins största och vigtigaste afhandling af mineralogiskt innehåll är 

 den år 1867 den 19:de Mars för finska vetenskapssocieteten föredragna och i 

 Tom. IX af Acta Societatis Scientiarum Fennicae intagna kristallografiska af- 

 handlingen: Memoire sur la déduction d'un seul principe de tous les systèmes 

 cristallographiques avec leurs subdivisions", hvilken afhandling enligt framstående 

 fackmäns utsago för all framtid skall bevara hans namn inom den mineralogi- 

 ska vetenskapen. På ryska språket infördes af handlingen år 1889 i Kejser- 

 liga ryska mineralogiska sällskapets förhandlingar. I „Öfversigt af Finska 

 Vetenskapssoeietetens förhandlingar" X, 1867 — 1868, ingår en af Gadolin 

 sjelf på svenska språket kort sammanfattad redogörelse för denna kristallogra- 

 iiska teori. 



Gadolin utgår från den erkända relation, som eger rum emellan den yttre 

 formen af kristallerna och deras fysikaliska egenskaper, en relation som kan 

 karaktäriseras derigenom att två riktningar, som hafva samma läge i förhål- 

 lande till kristallens yttre form, äfven ange identiska fysikaliska egenskaper. 

 Gadolin kallar dylika riktningar, hvilka på intet vis kunna från hvarandra 

 åtskiljas, lika riktningar, och han hänför till en och samma kristallgrupp alla 

 de kristaller, i hvilka antalet och läget af de lika riktningarna äro desamma. 

 Det gifves nu oändligt många arter af polyedrar begränsade af plana ytor och 

 med lika riktningar, men icke så kristallformer, hvilka omfattas af en lag, 

 tillföljd af hvilken förhållandet emellan parametrarna, hänförda till vissa axlar, 

 äro rationela tal. Under antagande af endast denna lag och den ofvanan- 

 förda principen visar Gadolin på ett strängt, ytterst elegant och tillika ele- 

 mentärt sätt, att antalet grupper som låta bilda sig på detta sätt är begränsadt 

 till 32, hvarvid han ledes till att utmönstra 7 af föregående författare (Naumann 

 m. fl.) antagna grupper samt att tillägga 7 förut icke beaktade grupper. 



„ *) Redan Gadolin sjelf var i tillfälle att ådagalägga nature nlighe ten af 

 sitt kristallografiska system. Sålunda kunde han på grund deraf teoretiskt 

 rätta den för några mineralier antagna kristallformen, hvilket ock sedermera 

 af Descloizeaux och Kokscharow genom kristalloptiska och kristallografiska un- 

 dersökningar befanns vara Mit riktigt". 



„Såsom ytterligare exempel på tillämpningen af Gadolins kristallografiska 

 system kan anföras följande: Af de utaf Gadolin uppstälda kristallgrupperna är 

 den sista (32:dra), den s. k. hemiëdriskt triklina afdelningen, särskildt anmärknings- 

 värd. Tillförene antog man att det triklina eller såsom det vanligen kallas asym- 

 metriska (osymmetriska) kristallsystemet icke kunde förete någon hemiëdri eller 



*) Prof. Viik. 



