Minnestal öfoer Axel Wilhelm Gadolin. 9 



utkomna af handling: „Utkast till ett kristallokemiskt mineralsystem" (Acta Soc. 

 Scient. Fenn., Tom. XIX), genom upprepad s. k. tvillingsbildning komma till 

 formkomplexer, hvilka i afseende på sin yttre form närma sig de mera sym- 

 metriska kristallgruppernas former, och i allmänhet så nära till de i dessa 

 systemer kristalliserande, allmännare förekommande silikater, mer eller mindre 

 allt efter deras större eller mindre likhet med anorthit i kemiskt hänseende, 

 att jag ansett mig kunna uppställa den hypotes, att dessa silikater i afseende 

 på sin inre molekularstruktur motsvara nämnda formkomplexer (närmast i de- 

 ras s. k. anomala tillstånd), eller med andra ord, att de mera symmetriska 

 molekylerna äro sammansatta af partial molekyler med mindre symmetrisk 

 form. Man får härigenom en enkel förklaring öfver förhållandet mellan det 

 normala och det anomala tillståndet hos kristallerna, hvilket senare hos flere 

 mineralier genom temperaturförhöjning kan öfverföras i det förra, i det att 

 atomerna och på grund deraf äfven atomkomplexerna eller molekylerna samt 

 följaktligen äfven kristallytorna, hvilka motsvara molekularkrafternas riktnin- 

 gar, undergå en i allmänhet ringa förändring i afseende på sitt inbördes läge". 



„Om denna kristallokemiska teori, såsom jag vågar tro kommer att 

 äfven af andra befinnes vara naturenlig, tillkommer förtjensten häraf i vä- 

 sendtlig mån Gadolins kristallografiska system, hvarpå detsamma i formelt 

 hänseende grundar sig, eller hvaraf det utgör en närmare utveckling. I en- 

 lighet med mitt betraktelsesätt af kristallerna och deras inbördes relationer 

 kunna de af Gadolin uppstälda kristallgrupperna något skilja sig från hvar- 

 andra genom det olika antalet och läget af de till en komplex förenade partial- 

 formerna". 



„Ehuru nu sålunda Gadolins kristallografiska system skall komma att i 

 framtiden modifieras och närmare utvecklas, skall det dock städse komma att 

 betraktas såsom det, hvilket lagt grunden för ett nytt åskådningssätt och dy- 

 medelst inledt en ny aera inom kristallografin och mineralogin". 



Professor Gkoth, föreståndare för mineralogiska institutet vid universitetet 

 i München, skänker Gadolins kristallografiska arbete det största erkännande. 

 Äfven han påpekar att några af de i Gadolins system ingående 32 kristall- 

 grupperna icke hade påträffats i naturen, medan å andra sidan mineralier 

 voro kända, hvilkas kristallform syntes tillhöra grupper, hvilka ej ingingo i 

 Gadolins system. Det visade sig emellertid snart att bestämningen af dessa 

 senare var origtig och att de i sjelfva verket fullkomligt läto inrangera sig i 

 Gadolins system. Ett vidare bevis för riktigheten af Gadolins system erhölls 

 genom upptäckten, att kristallformerna af några kemiska produkter tillhörde de 

 af Gadolin såsom möjliga betecknade grupperna, men för hvilka ingen repre- 



2 



