Minnestal öfver Axel Wilhelm Gadolin. 11 



merl dess förökande, visar en samling år 1892 från mineraliehandlarne Fisani 

 i Paris och Krantz i Bonn inköpta mineralier, hvilka Gadolin dock ej sjelf 

 hann inordna i den allmänna systematiska mineralsamlingen. 



Den vackra samlingen, som af Gadolin testamenterades till vårt univer- 

 sitet, finnes numera i universitetets mineralkabinett i de två prydliga skåp, 

 hvari den under hans lifstid varit uppstäld efter Roses kristallokemiska system. 

 Ät ven sitt vetenskapliga bibliotek testamenterade Gadolin åt universitetet. 

 Genom dessa gåfvor har Gadolin visat huru varmt han intresserade sig för 

 vår högskola, och det är att hoppas att desamma skola bidraga till att vid- 

 makthålla intresset för den vetenskap, åt hvilken Gadolin egnat sina bästa 

 krafter och inom hvilken hans namn ej kommer att utdö. 



Gadolin kunde dock ej uteslutande egna sig åt mineralogin och dermed 

 sammanhängande ämnen. Såsom officer blef han redan tidigt af sitt chefskap, 

 som fäst sig vid hans ovanliga begåfning och samvetsgranuhet, anlitad för 

 olika uppdrag, och tvingades sålunda att egna sin uppmärksamhet åt frågor af 

 mera praktisk natur. Det varade dock ej länge innan Gadolin fick tillfälle 

 att visa sin förmåga att äfven på dylika frågor tillämpa sina grundliga mate- 

 matiska insigter, och de resultat, till hvilka han kom på teoretisk väg, blefvo 

 af den största betydelse för artillerivetenskapen. Frågor, hvilka man i ftere 

 länder sökte lösa på empirisk väg, funno genom Gajoolins undersökningar sin 

 fullständiga utredning, och de förändrade konstruktioner, som enligt Gadolins 

 anvisningar infördes i artilleriet, visade sig vara så ändamålsenliga, att Gadolins 

 namn snart spridde sig öfver hela Europa och att i Ryssland hvarje fråga af 

 större betydelse för artilleriet hänsköts till Gadolins granskning. 



De frågor Gadolin stält upp för sig äro af så komplicerad natur, att en 

 exakt lösning af desamma knappast är tänkbar. Det har derföre galt att göra 

 sådana förenklande antaganden, som, utan att alltför mycket afvika från verk- 

 ligheten, möjliggöra problemets behandling. Sådana antaganden göras äfven af 

 Gadolin på ett ytterst skarpsinnigt sätt och så, att man genast öfvertygas om 

 att de resultat till hvilka han kommer äro fullt användbara. Härmed förenar 

 Gadolin en klarhet och elegans i framställningen, som gör att man med in- 

 tresse läser igenom hans arbeten, i hvilka analysen med säkerhet användes på 

 de svåraste problem inom elastici tetslär an, och i hvilka alla uppkastade frågor 

 så slutdiskuteras, att föga eller intet återstår att göra. 



Då Gadolins hithörande arbeten äro så godt som okända hos oss, anser 

 jag mig böra i korthet redogöra för innehållet af några de vigtigaste. 



Efter att år 1857 hafva utgifvit några mindre afhandlingar, publicerade 

 Gadolin år 1858 resultaten af sina undersökningar om kanonväggarnas mot- 



