Minnestal öfver Axel Wilhelm Gadolin. 13 



tjocklek af väggen och de förstärkande ringarna skall utveckla största möjliga 

 motståndskraft, spänningen som ringarna utöfva bör afpassas så, att hvardera 

 materialerna, kanonens och ringarnas, samtidigt uppnå sin elasticitetsgräns. För 

 att. beräkna hvilken inre diameter man bör gifva en förstärkande ring, är det 

 således nödvändigt att noga känna elasticitetsmodylerna och utvidgningskoeffi- 

 cienterna af de till användning kommande materialerna. Är kanonen af gjut- 

 jern och ringarna af smidesjern, så visa Gadolins kalkyler att t. ex. för en 

 60-pundig kanon med en väggtjocklek af 1 kaliber, hvaraf % kaliber gjutjern 

 och % kaliber smidesjern (ringarna), differensen emellan gjutjerncylinderns yttre 

 diameter och ringarnas inre diameter i kallt tillstånd bör vara endast 1,48 

 ryska punkter (1 linie = 10 punkter). Differensen är så liten, att ringen vid 

 en uppvärmning till 100 grader Celsius utvidgas tillräckligt för att kunna på- 

 föras gjutjerncy lindern, en omständighet af stor betydelse, ty vid upphettning 

 till högre temperatur förändras vissa jernsorter så, att de vid afkylning ej 

 återtaga den ursprungliga dimensionen, hvaraf följden blir att ringen ej kom- 

 mer att utöfva det beräknade trycket på gjutjerncylindern. Medan en icke 

 förstärkt 60-pundig kanon af 1 kalibers väggtjocklek kan motstå ett tryck af 

 853 atmosferer, så motstår en kanon af samma storlek, förstärkt såsom ofvan 

 angafs, ett tryck af 1309 atmosferer. Skulle deremot jernringarnas inre dia- 

 meter göras endast % punkt för liten, så nedgår motståndsförmågan till endast 

 833 atmosferer. Man ser häraf med hvilken stor grad af noggrannhet jern- 

 ringens inre diameter bör afpassas till gjutjerncylinderns yttre diameter, och 

 det är således förklarligt, att de försök, som förut utförts så att säga på måfå, 

 utföllo så olika, att nyttan af jernringarna alldeles kunde ifrågasättas. 



Ar 1862 genomförde Gadolin liknande undersökningar för det fall, att 

 ett godtyckligt antal ringar sättas på hvarandra. För dessa två arbeten belö- 

 nades Gadolin år 1867 med det stora MicHAiLOwska priset. 



Genom att Gadolins afhandlingar i fransk öfversättning infördes i tid- 

 skriften Revue de Technologie militaire (T. III, 1863), blefvo resultaten af 

 hans undersökningar vida kända och framkallade i flere länder en fullständig 

 reform i sättet för tillverkningen af kanoner. Af intresse kan det vara att 

 påpeka det de försök, som senare under inbördes kriget gjordes i Amerika att 

 förstärka kanoner med ringar, ledde till resultat, som i det närmaste öfverens- 

 stämma med de af Gadolin på teoretisk väg erhållna. 



Flere af Gadolins senare arbeten, såsom t. ex. hans år 1862 utkomna 

 redogörelse öfver de i Amerika gjorda framstegen i metoderna att gjuta ka- 

 noner, öfversattes till engelska och hade till följd väsendtliga förbättringar i 

 gjutningen af kanoner vid de flesta kanongjuterier i Europa. 



