Minnestal öfver Axel Wilhelm Oadolin. 15 



eller således inalles 1,100 skott med stora laddningar. Härefter affyrades ett 

 skott med så stor laddning som kunde inrymmas i kammardelen, eller 40 skål- 

 pund artillerikrut. Härvid uppstodo renmor i väggarna utan att kammardelen 

 skadades. Till slut affyrades ännu 12 skott med 33 skålpunds laddningar af 

 prismatiskt krut med den påföljd att bakladdmngsmekanismen fastnade, så att 

 den ej kunde lösskrufvas, men kammardelen afslets ej. 



För de tjenster Gadolin gjorde det land, åt h vilket han egnade sina 

 krafter, erhöll han den ena utmärkelsen efter den andra. Eedan år 1849 ut- 

 sågs han till repetitor vid artilleriskolan och 1856 utnämdes han till förestån- 

 dare för tekniska artilleriskolan med placering på gardes fotartilleriet. Till 

 öfverste befordrades han år 1859, således 12 år efter afslutad kurs i kadett- 

 kåren, och blef år 1861 utsedd till klassinspektor vid Michailowska artilleri- 

 skolan. Befordrad till generalmajor år 1866, utnämdes han året derpå först 

 till professorsadjoint och samma år till professor vid Michailowska artilleriaka- 

 demin, hvarjemte han utsågs till inspektor för lokala arsenalerna. Ar 1870 

 befordrades Gadolin till generalmajor vid Kejserliga sviten och blef 1873 ut- 

 sedd till inspektör för depotarsenalema. Befordrad till generallöjtnant år 1876, 

 utsågs han 1886 till ständig medlem i artillerikomitén och blef samtidigt vald 

 till hedersledamot af Michailowska artilleriakademin. År 1890 vann Gadolin 

 den högsta grad en officer under fredstid kan uppnå, i det han befordrades till 

 general af artilleriet. 



En stor del af sina krafter egnade Gadolin åt lärarekallet vid Michai- 

 lowska akademin. Den klarhet, som är utmärkande för hans arbeten, genom- 

 gick äfven hans föreläsningar och bidrog, i förening med hans anspråkslösa 

 sätt att framställa sina egna undersökningar, att göra honom aktad och vär- 

 derad af hans åhörare och talrika lärjungar, hos hvilka han förstod att in- 

 planta lust för vetenskaplig forskning. Under en längre följd af år utgaf 

 Gadolin ej något större arbete. En stor del af hans tid togs i anspråk af de 

 många olikartade befattningar han beklädde och af ftere tillfälliga uppdrag. 

 En annan del åtgick till utarbetande af lärokurser, af hvilka några äro att 

 betraktas såsom sjelfständiga vetenskapliga arbeten. Exempelvis må nämnas 

 föreläsningskursen öfver den mekaniska värmeteorin, i hvilken Gadolin gifver 

 ett bevis för andra grundsatsen, ett bevis som af senare författare upptagits i 

 läroböcker. Bland i tryck utgifna läroböcker må omnämnas: Om brännämnen 

 och ugnar. Trädets teknologi. Om tillverkningen af krut. 



Huru ansedt Gadolins namn var i den vetenskapliga verlden framgår af 

 de många utmärkelser som kommo honom till del. Redan år 1864 invaldes 

 han till ordinarie medlem af Finska Vetenskapssocieteten. År 1869 kreerades 



