rikligt fruktificerande buskar, hvilka växte på skuggrika lokaler 

 med felande eller svagt utbildade lågskikt. De utgjordes i allmän- 

 het af grodd- eller årsplantor; de flesta af dem kommo senare ej 

 till utveckling, antagligen i första rummet på grund af otillräcklig 

 beh'sning. På mera gynnsamt exponerade lokaler hindrade oftast 

 en sluten undervegetation mer eller mindre fullständigt utveckligen 

 af fröplantor. Liknande iakttagelser gjordes beträffande andra 

 buskar. 



För att kunna erhålla ett tillfredsställande material af de efter- 

 traktade utvecklingsstadierna nödgades jag därför se mig om efter 

 särskildt gynnsamma lokaler. Gynnsamma vore tydligen områden 

 med öppen, väl exponerad mark och en artrik buskflora. Såsom 

 i allmänhet ägnade att tillfredsställa dylika anspråk visade sig ras- 

 markssamhällen. 



Ett rasmarkssamhälle af för våra förhållanden ovanlig utsträck- 

 ning anträffades på Kinnekulle. Då jag snart fann, att detta sam- 

 hälle representerade en jämförelsevis själfständig, för Sverige ännu 

 ej beskrifven formationstyp, beslöt jag att ägna detsamma en när- 

 mare växtgeografisk undersökning. Detta syntes mig desto mera 

 lockande, som jag samtidigt var i tillfälle att under professor Ser- 

 NANDERS ledning tillägna mig hans växtgeografiska undersöknings- 

 metoder, hvilka af honom närmare utbildats efter hans föregångare, 

 särskildt Norklix och Hui/r. 



Mitt mål blef därför dels att växlgeografiskt analysera detta för 

 Kinnekulle egendomliga rasmarkssamhälle, som jag här kallat hög- 

 buskformationen, dels att företrädesvis studera de i formationen in- 

 gående buskarna, särskildt med hänsyn till de spörsmål, som of- 

 van angåfvos, nämligen busktypens konstituering och det primära 

 förstärkningsstadiets längd. Resultatet al denna undersökning med- 

 delas härmed. 



Det är mig dessförinnan ett behof att här uttrycka en vördna- 

 dens och tacksamhetens tanke åt minnet af professor F. R. Kjell- 

 man, genom hvilken jag från början infördes på ett för mig intres- 

 sant forskningsområde, och som sedan gaf mig ett intresseväckande 

 uppslag. 



I största tacksamhetsskuld står jag till min högt aktade lärare 

 professor R. Sernander för värdefulla råd och upplysningar och 

 för det intresse, han alltid ägnat denna undersökning. 



Under åren 1907 — 1909, den tid jag tjänstgjorde som assistent 

 vid Bergielunds botaniska trädgård, erhöll jag genom professor V. 



