HÖGBUSKFORMATIONENS VÄXTGEOGRAFISKA STÄLLNING 

 OCH ALLMÄNNA KARAKTÄRISTIK. 



Till den grupp växtsamhällen, som här kallas buskformationer, 

 detta begrepp taget i samma bemärkelse som t. ex. det tyska »Ge- 

 biischformationen», danskarnas »Krat», räknas, som bekant, ett fler- 

 tal såväl i ekologiskt som floristiskt hänseende väl skilda växt- 

 formationer. Med afseende på sin allmänna förekomst och om- 

 fattning äro busk formationerna särskildt för tropiska och subtro- 

 piska områden af betydelse. Inom den varmtempererade zonen 

 tilldraga sig i främsta rummet de s. k. »Hartlaubgehölze» (Schim- 

 pi-:r, i) uppmärksamheten, hvilka äro karaktäristiska för områden, 

 utmärkta af vinterregn och sommartorka. 



I den europeiska vegetationen företrädas, som bekant, »die Hart- 

 laubgehölze» genom matjuis och den franska gariguen, hvilka 

 i Medelhafsländerna äro af storartad betydelse för landskapets all- 

 männa fysiognomi. I det östliga Medelhafsområdet synas emellertid 

 maquis i allmänt växtgeografiskt hänseende vara af mindre bety- 

 delse. De äro nämligen därstädes enligt Adamovic (II, p. 6) in- 

 skränkta till litoralzonen, utanför hvilken de ersättas af »Sibljak», 

 en för det östliga Medelhafsområdet öfverhufvud, men särskildt för 

 Balkanländerna karaktäristisk buskformation, maquis ekologiskt 

 närstående, men från dessa i floristiskt hänseende synnerligen väl 

 skild (Adamovic 1. c. pp. 1 — ö). 



Om buskformationernas utbredning i Central-Europa anför Drude 

 (I, p. 31): »Die Klasse des Gebiischformationen als selbständig das 

 Gelände weithin bedeckende fehlt fast ganz bis gegen die Voral- 

 penregion hin». Mot väster synes den af Drude angifna gränsen 

 kunna dragas så, att den afskär det franska mediterranområdet ; 

 mot öster torde nordgränsen för fysiognomiskt viktigare buskfor- 

 mationer kunna anses från trakten af Wien följa Karpaternas båg- 

 linje mot Svartahafsområdet. I sydöstra Europa hafva nämhgen 

 Sibljak eller denna formation närstående samhällen (jfr Adamovic 

 1. c. pp. 2—3) en jämförelsevis vidsträckt utbredning. Hit höra af 

 v. Beck (I), Kerner (I), Pax (l). Rådde (l) m. fl. (ytterligare litte- 

 ratur hos Adamovic I o. II) beskrifna buskformationer. 



Söder om ofvan approximativt dragna gräns falla således maquis, 



