gariguen. och mer eller mindre utpräglad Sibljak. Men ytterligare 

 märkas de sydeuropeiska höjdregionernas buskformationer. hvilka 

 t. ex. pä Alperna, där de 'sch^veiziska Alperna. Schimper I. p. 808) 

 frän en höjd af c:a 2,000 m. hufvudsakligen intaga den alpina re- 

 gionens nedre del. flerstädes äro af betydande omfattning. Bland 

 dessa äro att nämna Rhodod en dron- och Krummholz- (Leg- 

 föhre- formationerna iKerner I. Warming II, v. Beck I, m. fl.), 

 representerande själfständiga typer, i ekologiskt hänseende visande 

 förbindelser till de högnordiska saliceta [Salix glaiica, Salix 

 lanata m. fl. . 



De mellaneuropeiska buskformationerna förekomma sporadiskt: 

 de äro mer eller mindre serotila samt uppträda oftast som ras- 

 markssamhällen på dysgeogena substrat. I floristiskt afseende fram- 

 träda påfallande skiljaktigheter mellan å ena sidan de central- och 

 osteuropeiska ä den andra de västeuropeiska under atlantiskt in- 

 flytande stående buskformationerna. De förra utmärkas därigenom, 

 att i dem ofta ingå steppelement: de bruka vanligen af tyska växt- 

 geografer jfr. nedan sid. 14! föras till samhällen af »pontiskt ur- 

 sprung. Inom de senare träda de pontiska arterna tillbaka till 

 förmån för //ex-regionens vid fuktigare klimat bundna represen- 

 tanter. Till västliga typer af buskformationer höra de jylländska 

 Hippophaé — Warming II. p. 230^ och Ege-Krattene i Vaupell I. 

 p. 292 . de förstnämnda uppträdande såsom psammotila strandsnärfor- 

 mationer och såsom sådana äfven representerade i Sverige. I flo- 

 ristiskt hänseende af västlig karaktär äro äfven de buskformationer. 

 hvilka enligt Birger 'D förekomma såsom rasmarkssamhällen på 

 Rugen. 



1 den svenska vegetationen äro buskformationerna af en under- 

 ordnad betydelse. De förekomma hufvudsakligen i Sydsverige, 

 hvarifrån de af Hult II äro beskrifna under namn af t örn snår 

 (jfr vidare Hemmendorff I '. På gränsen till buskformationer stå 

 äfven hassellundar och en snår, af Hesselman (I) förda till löf- 

 ängsserien. Vidare att nämna äro typer af björkbackar (Hult 

 II', dessa samhällen då tagna i inskränkt bemärkelse med den af 

 Samuelsson (I, sid. 9> angifna begränsningen. Till dessa hvarandra 

 fysiognomiskt närstående samhällen kan slutligen föras vin ter ek- 

 (Qnercns sessiliflora- ' formationen på Kullen i Skåne, nyligen un- 

 dersökt af Selander i undersökningen ännu ej publicerad). 



* Föredrag vid Bot. Sektionens i Uppsala sammankomst 1 nov. 1910. 



