13 



Crepis prcpmorsa, Fragaria viridis^ Innia salicina. Phlenm Ba^hmeri. 

 Potentilla rupestris. Af Gradmann I. p. 278' räknas de samtliga 

 till »pontische Steppenheidegeoossenschaft . Emellertid kunna de 

 knappast med undantag a( Potentilla rnpestris. hvilken tillhör • die Harz- 

 pflanzen iGrisebach I. p. 547), anses såsom i högre grad karak- 

 täristiska pontiska arter (jfr nedan sid. 14). En jämförelsevis tydligt 

 kontinental uthredning har dock ätVen Crepis pra'morsa. Enligt 

 Gradmann 1. c. p. 279' följer dess nordvästgräns i Central-Europa 

 den växtgeografiskt ryktbara linjen Rhön — Rhen — Harz — Pommern, 

 en nordvästlinje, som synes öfverensstämma med den för nämnda 

 art af Grisebach (1. c. pp. 526 — 527' angifna. Med afseende på 

 utbredning och förekomstsätt närstående de nyssnämnda är äfven, 

 efter hvad det synes, Ranunculus polyanthemos, en för högbusk- 

 formationen karaktäristisk växt. hvilken jag ej funnit särskildt an- 

 gifven från centraleuropeiska buskforraationer. men som dock. 

 ehuru relativt sparsamt förekommande, förmodligen kan anses ka- 

 raktäristisk för nämnda samhällen ijfr det tyska namnet - Busch- 

 Hahnenfuss^" I. — Af de till anförda grupp hörande växterna har 

 jag hos Guinier (1. c' endast funnit en gemensamm art. Cirsium 

 acaule. hvilken inom det af honom undersökta området förekom- 

 mer sällsynt. Hos Smith & Rankin il. c.i saknas samtliga, ehuru 

 bland af dessa författare för nämnda Scar-Woods^' och -'Hazel- 

 Copses uppräknade arter 44 % äro gemensamma för högbuskfor- 

 mationen. 



En annan grupp växter, hvilka i allmänhet synas företrädda i 

 de centraleuropeiska buskformationerna och äfven utmärka hög- 

 buskformationen. hafva en mindre decideradt kontinental utbred- 

 ning, men deras xerotila karaktär yttrar sig däri. att de äfven före- 

 komma inom äkta steppområden iGradmann I. p. 261: - mittel- 

 europäische Steppenheidegenossenschaften»). Flertalet förekommer 

 äfven inom de torra sydostliga Sibljak .Adamovic 1. c.\ Bland 

 dessa må nämnas: Cratcvgi. Prunas spinosa. Rhamnus cathartica. 

 Rosa canina. Anthyllis vulneraria. Avena pratensis, Brachypodinm 

 pinnatum. Carex montana, Carlina indgaris, Centanrea scabiosa, 

 Clinopodinm vulgäre. Geranium sangninenm. Lotus corniculatus. Ori- 

 ganum vulgäre, Polygonatum officinale. Till dessa sluta sig i syne- 



"' Den sistnämnda tillhör, strängt taget, ett öf\ergångsområde jfr sid. 47 . men 

 anföres här. dä den växer i omedelbar närhet af den typiska högbuskformatio- 

 nen. 



