53 



stadiet och lämnar det blomningen omedelbart föregående för- 

 greningsstadiet utan afseende iSylvén I. p -i . 



Nu är emellertid, såsom framhållits af Areschoig III. p. 72), 

 karaktäristiskt för vedväxterna, att fortplantningen inträder först 

 nachdem das ausdauernde Zweig system eine sehr grosse Ent- 

 wicklung erreicht hat. Förgreningsstadiet blir därför i allmänhet 

 hos dessa växter af en mycket påfallande längd. Hvad de typiska 

 liuskarna angår, gifver sig förgreningsstadiet i de flesta fall äfven 

 till känna såsom en nedåt väl afgränsad period, som. om man ut- 

 går från den ofvannämnda SvLvÉNska uppdelningen, synes mig 

 böra skiljas frän ungplantsstadiet. Pä detta senare stadium sker 

 nämligen hos de typiska buskarna i och med utvecklingen af de 

 basala långskotten ett anmärkningsvärdt afbrott i ungplantans lif. 

 Ungplantan ernår nämligen genom de basala långskottens utveck- 

 ling buskform, och det vegetativa uppbyggandet blir därefter ett 

 från det föregående synnerligen afvikande. För denna senare 

 period af ungplantsstadiet. som inträffar i och med de ba- 

 sala långskottens utveckling och varar till dess växten in- 

 träder i blomning har jag upptagit Areschougs term förgre- 

 ningssladi u m. Sasoni ekologisk typ kan växten under detta 

 skede kallas ungl:)uske. 



Trddartade buskar. Till skillnad frän föregående grupps represen- 

 tanter utmärkas hithörande buskar därigenom, att ungplantans 

 hufvudaxel vid utvecklingen ej undertryckes. utan åtmin- 

 stone till sin nedre del ingår i den bli fvande busken. Bus- 

 kens uppbyggande sker successivt genom utbildning af 

 sidogrenar. Dessa är o ej lokaliserade till en basal region 

 och hafva ej iögonfallande snabb tillväxt. — Af den lämnade 

 definitionen framgår, att ett nedåt afgränsadt stadium, likvärdigt 

 med föregående grupps ungbuskstadium. här bortfaller. Utveck- 

 lingen sker successivt utan väsentliga omkastningar. Genom en 

 mer eller mindre tydligt utbildad perdurerande hufvudstam leda 

 dessa buskar öfver till träden, med hvilka de stundom älven ha- 

 bituellt öfverensstämma. I ekologiskt hänseende kunna de skiljas 

 från träden därigenom, alt de under normala förhållanden tillhöra 

 ett lägre skikt jfr R.\i nki.er I, p. 40. mesofanerofyter och mikro- 

 fanerofyter'. 



Återgående till Warmings indelning af vedväxterna gfr sid. öl) 

 finner jag alltså i konsekvens med nyss lämnade framställning, att 

 hans grupp 2 Busken frutex) kan indelas i tvenne väl skilda grup- 



