54 



per: typiska buskar och trädartade buskar. Mot Warmings 

 indelning kan ur logisk synpunkt invändas, att hans grupp 2 Bus- 

 ken (frutex) såsom indelningsled likställes med de i indelningen föl- 

 jande dvärgbuskar, krypbuskar etc, h vilka ju emellertid äfven äro 

 buskar, eller med andra ord: i den gifna indelningen utesluta in- 

 delningslemmarna h varandra ej. Riktigare synes mig därför vara 

 att sammanfatta de olika buskgrupperna under den gemensamma 

 termen buskar, hvarunder sedan som undergrupper kunna upp- 

 föras: trädartade buskar, typiska buskar, dvärgbuskar o. s. v. 



Den af Drude (II) lämnade indelningen af vedväxterna (äfven 

 upptagen hos Kirchner, Loew och Schröter I, p. lO) synes mig, 

 hvad de högre buskarna angår, ej tillfredsställande. Särskildt skulle 

 jag vilja opponera mig emot, att under gruppen »Schösslingssträu- 

 cher» (Drude 1. c. p. 37) sammanföras sådana ekologiskt jämfö- 

 relsevis väl skilda typer som Riihiis och Rosa. Såsom typiska re- 

 presentanter för »die Schösslingssträucher» nämner han Rubi, »die 

 Brombeersträucher», men tillägger (p. 37) »Ihnen stehen aber sehr 

 nahe solche, welche ihre bliihenden Achsen länger erhalten, mehr- 

 mals bliihen, sich dabei reicher verzweigen und dann den norma- 

 len Sträuchern sehr gleichen, nur mit der Hinzufugung, dass bei 

 geordneler Vegetation stets junge, aus dem Wurzelstock hervor- 

 tretende Schösslinge in rascher Aufeinanderfolge die alten bliihenden 

 Stämme zu ersetzen bestrebt sind. So zeigen es unsere wilden 

 Rosen, welche mit den erstgenannten zusammen unter der Form 



der Schösslingssträucher von den in langsamer Erneuerung 



durch Verjiingungssprosse wachsenden Sträuchern unterschieden 

 werden mogen.» Emellertid har af mina undersökningar framgått, 

 att just den sträfvan att ersätta äldre stamdelar genom från rot- 

 halsen utgående hastigt växande basala långskott, hvarom Drude 

 i anförda citat talar, är ett för samtliga under min grupp »typiska 

 buskar» fallande representanter karaktäristiskt drag. Dessa senare 

 skulle alltså i konsekvens med Drude's framställning äfven föras 

 till hans grupp »Schösslingssträucher», och man skulle alltså un- 

 der ett begrepp få sammanförda hvarandra ekologiskt så pass olik- 

 artade typer, som t. ex. Riibiis och Vihurnum. Jag kan därför i 

 denna punkt ej finna Drudes indelning ändamålsenlig. Termen 

 »Schösslingssträucher», på svenska »turionbuskar», såsom särskild 



^ 1. Bäume, 2. Sträucher, 3. Zwergsträucher, 4. Schösslingssträucher. 

 ' De buskar, som här afses, hafva ej »Wurzelstock', rättare vore att använda 

 något af uttrycken »vielköpfige Wurzel» eller »Wurzelkrone». 



