61 



tvenne bladpar. I sistnämnda fall utbildas i det undre bladparets 

 veck knoppar med potentiella utvecklingsmöjligheter. Då spetsknop- 

 pen afdör. inträtTa olika möjligheter. Vt ett undre bladparsveck 

 utvecklas ofta hvilande knoppar till långskott, hvilka sedan under 

 följande år hvar för sig kunna fortsätta en monopodial utveckling, 

 hvarigenom alltså i skottets öfre del uppstår en gatTelliknande 

 klyka- Stundom utbildas blott en af gaffelgrenarna, eller kan en 

 basal sidogren utvecklas, som ersätter förutvarande skottkomplex. 

 Under gvnnsamma yttre omständigheter kvarlefver emellertid den 

 primära skottaxeln länge. En liflig förgrening inträder omsider i 



^i 



Fig. 15. Efter naturligt växande individ schematiserade utvecklingsstadier af Vibiir- 

 num opulus. a dvärgträdsstadium. b öfvergångsstadium till förgreningsstadiet, 

 c förgreningsstadium med till vänster kvarsittaode. torr rest af dvärgträdsstamdelen. 



dess öfre del. och ungplantan får härigenom gestalten af ett omkring 

 0.3 ä O.ö m. högt dvärgträd (fig- 15 a). På detta stadium inträ- 

 der en period af relativ hvila. hvarunder ett eller flera basala lång- 

 skott anläggas. 



Förgreningsstadiet. Till en början utvecklas vanligen endast ett 

 basalt långskott (fig. 15 h . hvilket sedan under kommande vegeta- 

 tionsperioder åtföljes af nya fig 15 C De först utvecklade lång- 

 skotten hafva under gynnsamma omständigheter en mycket kraftig 

 tillväxt och uppbyggas vanligen de första åren monopodialt. I re- 

 geln synas de ingå i den utvecklade buskens stamsystem jtr Ber- 

 beris). 



Utgående från ungplantsserier finner jag antagligt, att hela för- 

 stärkningsstadiets längd kan uppskattas till c:a 10 år. 



