66 



alt vid en loitsaU utveckling dess förbindelse med nioderskottet 

 förr eller senare skulle kunna upphöra, och att på detta sätt en 

 vegetativ förökning skulle kunna äga rum. — Anmärkningsvärd är 

 buskens höjd på olika ståndorter. På mer eller mindre kal kalk- 

 häll i formationens öfre region uppnår den ofta fortplantningssta- 

 diet på en höjd af endast c:a 2 dm. Äldre individ nå sällan en 

 höjd af 1 m. I mellanregionens nedre partier däremot ha utveck- 

 lade exemplar ofta en höjd af 2 m. 



Rosa-arterna. 



Ungplanisstadiet Ungplantan utvecklas under en tid af 4 ä 5 år 

 monopodialt. Sylvéns (I, p. 212) uppgift, att under groningsåret 



i naturen utvecklas »ett 

 ogrenadt cirka dm-högt 

 epikotylskott om en 8 — 

 10 örtbladsinternodier» 

 torde angifva ett undan- 

 tagsförhållande. Flerta- 

 let af mig funna års- 

 plantor ha endast 2 a 3 

 örtblad, skuggexemplar 

 halva den epikotyla regi- 

 onen af endast ett par 

 mm:s längd med vanli- 

 gen endast 1 örtblad. 

 Ståndortens inflytande 

 på förstärkningsstadiets 

 längd åskådliggöres ge- 

 nom fig. 19 a jämförd 

 med fig. 19 /). Den förra 

 föleställer en spontan 

 årsplanta, insamlad den 

 26/g 08 från ett väl ren- 

 sadt land i Bergianska 

 trädgården. E^xemplar 

 samtida med detta hade 

 vid hösten utvecklat 

 trenne basala långskott 



Fiö. Ii), a spontan årsplanta (insaml. 'Vk 08) af iiosa r. , . ^ j i- j 



, , , *^ ,, „ ' . , "^ / . af omkring 2 dm:s längd, 

 (antagl. glauca f.) frän rensadt trädgårdsland, b minst 



ö-årigt exemplar från gräsvall (jfr texten). - ('/,;. F'§- ^' ^'^^ar en naturligt, 



