92 



HANSSON (6) och HÄGG (5) iiyligeii beskiifna skandinaviska fyndor- 

 terna på Gotland, som å de extraskandinaviska lokalerna. 



Den mig veterligen förste, som observerat, att den öländska P. 

 fruticosa är dioik, är prof. G. Lagerheim, som för mig omtalade 

 förhållandet våren 1906, och på hvilkens initiativ jag företagit en 

 statistisk undersökning af artens könsfördelning. Dels för detta 

 meddelande, dels äfven för andra upplysningar om Ölands vege- 

 tation stannar jag i tacksamhetsskuld till honom. 



Jag lämnar här en kort redogörelse för de iakttagelser öfver P. 

 fruticosa, speciellt dess blomning, som jag varit i tillfälle att göra 

 å Ölands södra alfvar somrarna 1906, 1907, 1909 och 1910 samt 

 vintern 1910—11. 



P. fruticosa, token, tokmuran eller busk-potentillan, är en af den 

 öländska alfvarvegetationens märkligaste arter. Den är iögonen- 

 fallande, där den växer i talrika och ofta stora kolonier, med en 

 gestalt, som i jämförelse med alfvarväxternas flertal kan kallas 

 jättelik, och med gula, på långt håll synliga blommor. Den är 

 märklig genom sin geografiska utbredning: I Skandinavien före- 

 kommer den i vildt tillstånd blott på Öland, hvarifrån den sedan 

 gammalt är känd, och på Gotland, där den nyligen upptäckts. De 

 närmaste orter, där den finnes vildväxande, äro Estland och Kur- 

 land (samt Livland?). Här — på de båda skandinaviska Östersjö- 

 öarne och i de nämnda Östersjöländerna — är arten isolerad från 

 sitt utbredningscentrum i det inre af Asien. Märklig är P. fruticosa 

 också genom sin stora variationsförmåga, som gör sig gällande i 

 fråga om växtens habitus, bladets storlek, form och behåring, blom- 

 mans storlek och byggnad; märklig är den framför allt äfven ge- 

 nom sin blombiologi. 



Linné, som 1741 besökte Öland, talar (8, p. 63) om P. fruti- 

 cosa: »Tok kallas på Öland en Buske, som i hela werlden är 

 mycket rar: ty Bothanici weta ännu intet annat ställe i werlden, 

 hwar denna wäxer, mer än endast uti York i Engeland, och lär 

 han nyligen blifwit observerad uti Siberien, hwar til nu änteligen 

 kommer Ölands södra del. Denna Buske är afritad af Rajus, Mo- 

 rison, Miller, Walther och Amman, men på intet ställe wäl 

 träffad. Wäxten kallas Potentilla caule fruticoso, hon stod på 

 tufwor af Allwarden, jämte låga platser på hwilka watnet stådt 

 hela wintren, hon är stor som Lawendel eller Isop, har gula 

 blommor och släpper åhrligen sin yttra bark; samma Buske bru- 



