99 



i sin man inflnerar pa tntvornas utveckling. Det är isen. som vid 

 sin bildning sammantränger och höjer ursprungligen relativt flacka 

 ojämnheter. 



Pa den tufviga alfvarängen växer P. fruticosa rikligt samt dess- 

 utom bl. a. Galiiini boreale^ Geum rirale. Juniperus communis. Lotus 

 corniculatus, Potentilla anserina och erecta. Primula farinosa, Pru- 

 nella vulgaris. Saliv repens, Spirwa filipendula, Succisa pratensis och 

 Vicia cracca. 



Den å den tufviga alfvarängen förekommande P. /r«//cos«-for- 

 mationen är näst efter Helianthemum aiandicum-formaiionen det 

 öländska allvarets vanligaste. Särskildt uppträder den i myckenhet 

 norrut. Aid t. ex. norra gränsen intar den en oafbruten sträcka 

 af väl ett par kilometers längd> Hemmendorff, 3. p. 23 . 



Granska vi de båda formationskomplexen med hänsyn till de 

 däri ingående arterna, finna vi. att förutom P. fruticosa själf inga 

 arter äro gemensamma för alf\arstäppen och alfvarängen såsom 

 konstituenter i P. fr uticosa-f OTjnnVionev, undantagandes Corylus avel- 

 lana, som emellertid hvad alfvarstäppen beträtTar är funnen blott å 

 en enda lokal. Däremot vikariera i de båda formationskomplexen 

 några arter för hvarandra. nämligen: 



A alfvarstäppen : A alf%arängen : 



Carex glauca Carex Goodenowii 



panicea 

 ' tornen tosa 

 Galium verum Galium horeale 



Geum urbanum Geum rirale 



Af beskrifningen på de gotländska fyndorterna för Potentilla fru- 

 ticosa framgår, att de öländska lokalerna, den sprickiga kalkhällen 

 och den tufviga alfvarängen, ha sin motsvarighet bland dem. 



Till detta kan läggas, att artens ursprungliga utbredningsområde 

 på Öland liksom lokalerna på Gotland är beläget ofvanför ancy- 

 lusgränsen. På Öland påträffas visserligen växten nedanför denna 

 gräns, men dessa förekomster ha sin grund i senare spridning. På 

 Gotland är växten icke funnen under nämnda nivå. P. fruticosas 

 invandring till de båda skandinaviska Östersjööarna skedde efter 

 allt att döma öfver Östersjöprovinserna och under den period, som 

 af Sernander blifvit kallad den arktiska. 



