100 



DET VEGETATIVA SYSTEMETS VARIATION. 



P- fruticosa växer dels i enstaka exemplar, dels i ruggar med 

 ända till 0,75 m. diameter. Höjden är mycket växlande. På Res- 

 mo alfvar visade det sig, att af något mer än 300 individ höjden 

 varierade hos omkring 250 st. mellan 10 och 50 cm. och hos un- 

 gefär ett 50-tal mellan 50 och 75 cm. Detta tyckes öfverallt på 

 det egentliga alfvaret vara det vanliga, och de resligaste exempla- 

 ren påträffas i regel oftare i hällsprickorna än å tufvorna. Nedan- 

 för västra landthorgen och i Ottenbytrakten bli i allmänhet indi- 

 viden högväxtare. A t. ex. hällmarksområdet väster om Ottenby 

 lund har jag observerat öfver metershöga buskar. Linnp^ (8) talar 

 på tre ställen om de högväxta P. friiticosa-exemp\aren i trakten af 

 Ottenby: »Tok wäxte emellan Landthorgen och Ottenby-Lund, både 

 i större högd och myckenhet; wi sågom oxarna äta bladen och 

 yttersta cpvistarne, hwaraf denna buske merendels är ojämn, wresig 

 och oformelig» (p. 82). »Token sågs här (vid Åhs) til ett par alnars 

 högd, tagen i Lundar, brukades til qwastar at sopa golfwet med ; 

 bladen på denna höga Token ^voro mindre och smalare än på den 

 låga och allmenna; (jwistarna woro ei eller så grennige : ty de hade 

 ei så ofta warit af bitne» (p. 84). »Token stod ibland buskarna (på 

 Ottenby »SchefTeri-äng*) af IV2 alns högd, til tekn, at Hiortar ei 

 så gierna äta honom som oxar och hästar» (p. 9l). 



P. fruticosa kan, enligt hvad stammens tjocklek ulvisar, uppnå 

 en respektabel ålder. 



Om P. fniticosas vegetativa system säger Wolf (18, p. 56): Po- 

 tentilla fruticosa ändert im Habitus, in der Blattform und in der 

 Behaarung ziemlich stark ab, und die extremen Formen sind so 

 auffallend, dass einige derselben von Lehmann und älteren Floristen 

 fiir besondere Spezies gehalten wurden. Man ist aber mehr und 

 mehr zu der — sicher richtigeren — Ansicht gelangt, dass die 

 meisten Formen durch Ubergänge mit einander verbunden und auf 

 eine ziemlich niedere Wertstufe zu setzen sind.» Ä Ölands södra 

 alfvar är denna det vegetativa systemets variationsförmåga hos P. 

 fruticosa mycket framträdande, särskildt i fråga om bladets ut- 

 seende. 



Hvad först artens habitus beträffar, kan man särskilja tvenne 

 typer, den ena utmärkt af en smal och smidig växt, den andra af 

 ett yfvigare, risigare utseende. Dessa typer äro emellertid blott 

 olika åldersstadier, något, som Wolf framhåller (18, p. 56) med orden: 



