120 



påträffas pollen, nedskakadt af insekter eller genom vindens inver- 

 kan. Praktiskt taget kan blomman anses för utslagen redan då 

 kronbladen äro riktade snedt utåt, eftersom redan vid denna tid- 

 punkt märkena äro färdiga, och då redan nu P. friiticosas flitigaste 

 besökare, diptera, krypa omkring i blomman, inpudrade med pollen. 



P. friiticosas blommor äro genom kronbladens gula färg — som 

 i motsats till Ranunculaceernas är matt — och genom det stora 

 antal, i hvilket de uppträda på de kolonivis växande buskarna, väl 

 exponerade för insekter. Honung afsöndras från den skifva, som 

 är belägen mellan fruktfästet och foderbladen. Enligt Wolf (18, 

 p. 23) är denna skifva »von einem zarten mehr öder weniger drii- 

 sigen Zellgewebe bedeckt, welches gegen den Aussenrand zu sehr 

 häufig anschv^'ilU und einen verdickten Ring (die Honigscheibe) 

 biidet, auf dem die Staubfäden eingefiigt sind». Po/e/?////rt-blomman 

 hänföres af H. Muller till den kategori, om hvilken han säger 

 (LoEW, 9, p. 336 och 337): »mit teilweiser Honigbergung», och där 

 honungen »nur unter besonders gunstigen Umständen unmittelbar 

 sichtbar ist». Om speciellt P. friiticosa säger samme författare 

 (Knuth 7, p- 374): »die Honigabsonderung ist eine so geringe, dass 

 dieselbe in Tröpchenform nicht erfolgt; doch wird der glatte, glän- 

 zende, die Staubfadenwurzeln umgebende Ring des Kelchgrundes 

 so häufig von Insekten, selbst von der Honigbiene, beleckt, dass 

 sich hier ohne Zweifel eine diinne Honigschicht findet.» 



Såsom regel är å sådana lokaler, som äro särskildt utsatta för 

 blåst, innehåller den öländska alfvarfloran en relativt stor procent- 

 halt anemofila arter och ett fåtal sådana, som blott poUineras med 

 tillhjälp af insekter (se Törnblom, 14, p. 37). Till detta fåtal hör 

 P. friiticosa. De blombesökare, som jag iakttagit i denna arts 

 blommor, ha tillhört följande grupper: 



Humlor. Jag har vid flera tillfällen tyckt mig märka, att dessa 

 föredraga ef -blommorna framför ^-blommorna. Då den sedvanliga 

 blåsten är alltför besvärande, visa sig humlorna vara de ihärdigaste 

 besökarna. 



Diptera börja redan vid soluppgången flyga omkring i P. friiti- 

 cosa-kolonierna och besöka blommorna. De äro denna arts fliti- 

 gaste besökare. 



Myror. Ställvis ser man myror, som ha sin hemvist i P. friiti- 

 cosa-tufvor, krypa omkring i blommorna, röfvande honung. 



Till jämförelse kan nämnas, att H. Muller och Knuth (7) ob- 

 serverat: 2 Coleoptera, 21 Diptera och 4 Hymenoptera. 



