122 



ett fastnande i huden på de betande kreatur, som allt emellanåt 

 ta sin väg förbi eller genom en P. fniticosa-kolom. Detta sprid- 

 ningssätt kommer följaktligen till användning hufvudsakligen på 

 de för kreaturen mer lockande tufviga alfvarängarna. Emellertid 

 spelar nog markdriften med vindens tillhjälp — någon gång före- 

 kommer äfven vattendrift — en större roll. Särskildt gäller detta 

 i fråga om de nakna, stundom relativt släta kalkhällarna, ehuru 

 det ingenstädes kan blifva tal om större afstånd. På dessa kalk- 

 hällar träffa nötterna åtminstone i någon riktning en spricka, i 

 hvilken de falla ned. På alfvarängen möta de i alla riktningar 

 någon upphöjning, där de fastna. Detta förklarar möjligen det för- 

 hållandet, att på de förra lokalerna P. friiticosa växer i sprickorna 

 öfver hela hällområdet, under det den på alfvarängarna ofta sak- 

 nas på tufvorna i områdets periferiska del. 



Som ofvan framhållits anses P. friiticosa höra till de paleotypa, i 

 utdöende stadda Po/en/zV/a-arterna. I fråga om utdöendet torde dock 

 för denna härdiga och plastiska, med en stark variationsförmåga 

 utrustade art ingen omedelbar fara vara för handen. Hvad speciellt 

 Ölands södra alfvar beträffar, är faran för utrotning — såsom också 

 Johansson (6) framhållit, hvad en af Gotlands-fyndorterna angår — 

 minimal. På Ölands vidsträckta alfvar, där kalkhällen ligger naken 

 eller blott betäckt af ett tunt jordlager, där intet träd står att upp- 

 täcka, hotar ingen fara från landtmannens plog eller skogseldens 

 flammor. 



SOME NOTES RESPECTING POTENTILLA FRUTICOSA L. 



SUMMAHY. 



The literature respecting Potentilla is comparatively poor in in- 

 formation with regard to P. friiticosa, especially as regards the 

 morphology and biology of the flower. The accounts which are 

 given are, as a rule, very brief and, sometimes — as in Knuth's 

 „Handbuch der Bliitenbiologie" — incorrect, even. 



In this respect, however, Wolfs „Monographie der Gattung Po- 

 tentilla', forms an exception, for in this, our very latest monograph 



