Svensk Botanisk Tidskrift, i 911. Bd 5, h. 1. 



OM BILDNINGSAFVIKELSER HOS SECALE 

 CEREALE. 



AF 



TH. M. FRIES. 



Alt hos rågen, som under inflytande af olika klimat, jordmån 

 och andra yttre omständigheter odlas i så väldiga massor, bild- 

 ningsafvikelser böra förekomma, kan man på förhand antaga som 

 sannolikt. Också saknas icke uppgifter härom i den botaniska 

 litteraturen, ända sedan G. Chr. Winckler 1675 skref de spica 

 secalis mirabili och M. B. Valentim 1695 de culmine siligineo mi- 

 rabili intill våra dagar. Närmare upplysningar härom kunna er- 

 hållas i Fr. Körnicke & H. Werner, Handhiich des Getreidebaues 

 I (1885), O. Penzig, Pflanzen-Teratologie II (l894) och C. Fruwirth, 

 Die Ziichtung der landwirtschafllichen Kulturpflanzen IV (l910). 



Det är hos axen, som man hittills har så godt som uteslutande 



^ Bägge dessa afhandlingar finnas i de af Academia natiirce ciiriosoriini utgifna 

 Miscellanea ciiriosa medico-pbysica. I den förra omtalas och afbildas ett ax med 

 18 sidoax samt ett annat tuklufvet nästan ned till basen; i den senare åter ett med 

 lU sidoax, hvarjämte ännu ett m.ed 28 dj'lika omnänmes. — Betecknande för dåtida 

 uppfattningar är, att sagda akademis synnerligen mångskrifvande ledamot, Medicine 

 doktor WiNCKLKK ansåg sig böra omtala, att det förstnämnda axet, som anträffats 

 och afbildats redan 1734, ansetts utgöra ett godt varsel. Föregående år hade näm- 

 ligen i Schlesien en högst betjdande del af befolkningen bortryckts af en svår 

 pest-epidemi, men nu vittnade sagda ax om att Guds vrede var blidkad, samt att 

 de kvarlefvande nu skulle betydligt föröka sig och få riklig tillgång på föda. För- 

 fattaren själf ansåg, att dylika järtecken ej voro utan betydelse; sa t. ex. hade 

 »Poeta caesareus laureatus» Venceslaus Scherfer von Scherffenstein funnit det 

 afbildade dubbelaxet samt visat det för sin hafvande gemål, som däröfver blef för- 

 skräckt och följande dag födde tvillingar (!). 



