145 



iakttagit bildningsafvikelser. och dessa synas lämpligen kunna så- 

 lunda grupperas: 



I. /. furcata: det i stråts spets sittande axet genom axspindelns 

 klyfning mer eller mindre djupt ofvanifrån deladt i tvenne grenar. 



II. /'. pleiostachya: flera i2 — 5) oskaftade eller skaftade normala 

 ax, sittande i stråts spets. 



III. /". composita Ivar. cowpositum Lam.): flera eller färre (l — 24' 

 småax utvuxna till sekundära, sidoställda ax. 



IV. /". inonstrosa (var. monstrosnm Körn.^: flera småax vid 

 hvarje axspindelled: stundom en midt emellan dessa sittande, små- 

 axbärande gren. — Koernicke tillägger: Die Internodien der 

 Aelire sind kurz; die Aehre selbst ist dicht, rundlich und \%irr, 

 ohne Aehnlichkeit mit dem sogenannten ästigen Roggen {composi- 

 tiim Lam.).» 



Af dessa fyra former är III den oftast förekommande och mest 

 beskrifna. 



Dessutom har man iakttagit genomvuxna ax. d. v. s. med ofvan 

 axspetsen bladbärande strå. äfvensom blad tätt under inflorescen- 

 sen, men ej hörande till densamma. 



Såsom monstrositet, varietet eller egen art Secale triflorum P. B.) 

 har betraktats en rågform, som i småaxen i st. f. två har tre, stun- 

 dom äfven fyra eller fem blommor. 



Äfven i Sverige hafva bildningsafvikelser anträffats, och själf 

 har jag flera gånger fått mig tillskickade sådana, särskildt hörande 

 till formen 111. Underligt nog har det dock i den svenska bota- 

 niska litteraturen ej lyckats mig anträffa någon uppgift därom: 

 liknande har varit förhållandet med den svenska landtbruks- 

 litteraturen. såvidt jag haft tillfälle att anlita densamma. Under 

 sådana förhållanden har jag ansett det icke olämpligt att i denna 

 tidskrift meddela något litet, som dock icke innehåller något nytt, 

 utan tvärtom endast mycket gammalt, delvis t. o. m. daterande sig 

 från mer än 60 år. förrän Wincklers första publikation såg dagen. 



Förhållandet är nämligen det, att i Upsala universitetsbiblioteks 

 manuskriptsamling finnes en gammal foliant iB. 2\ innehållande 

 den gamla Uplandslagen samt åtskilligt hörande till andra gamla 

 landskapslagar. Enligt uppgift på främre pärmens insida skänktes 

 denna bok 1604 på Nyslott till Sigfridh Lukoinen af d- v. ståt- 

 hållaren därstädes Peder H.\nsson i af den förnämliga Forsstena- 

 ätten). Den återkom dock snart i hans arfvingars ego, ty redan 



Svensk Botanisk Tidskrift 1911. 10 



