153 



och i Baillons Ilislorie des plantes . Som det för Dilleniaceae 

 utmärkande framhållas i allmänhet följande trenne karaktärer: de 

 äro buskar och träd med vedstam, under det Ranunculacéerna i 

 allmänhet äro örter: de hafva alltid ett efter blomningen kvarsit- 

 tande. ofta starkt tillväxande foder samt slutligen är fröet alltid 

 försedt med tydligt fröhylle. arillns. Särskildt sistnämnda rent mor- 

 fologiska kännelecken är ytterst karaktäristiskt för Dilleniacéerna. A 

 andra sidan har emellertid sedermera påpekats, att inom Dillenia- 

 céerna råder synkarpi. d. v. s. de olika fruktbladen ha benägenhet 

 att sammanväxa till ett fruktämne i motsats mot förhållandet hos 

 Ranunculacéerna. för Inilka just apokarpi. d. v. s. att hvarje frukt- 

 blad bildar ett från de öfriga fritt fruktämne, är så karaktäristiskt. 

 På grund häraf torde kanske sambandet med Ranales [Polycarpicae^ 

 vara något tvifvelaktigt. Detta styrkes äfven däraf. att Dilleniacé- 

 erna just på grund af synkarpien erbjuda stora och slående lik- 

 heter med familjen Theaceae [Ternströmiaceae) inom Cistiflorae, till 

 hvilken familj äfven ett par nu af flere författare som Dilleniacéer 

 uppfattade släkten såsom Actinidia och Saurauia ursprungligen hafva 

 förts. En mera fysiologisk karaktär, som ej får underskattas och som 

 Dilleniacéerna ha gemensamt med Theaceae och närstående famil- 

 jer, är att fröets upplagsnäring utgöres af olja och proteinämnen, 

 icke stärkelse. Just på grund af dessa karaktärer föres numera 

 också i Engler äPrantl, >Die naturlichen Pflanzenfamilien». ö///e- 

 niaceae till undergruppen Theineae inom serien Parietales. Afven 

 med denna plats i systemet förblir emellertid förekomsten af frö- 

 hylle den kanske viktigaste karaktären för begränsningen af fa- 

 miljen i fråga just gentemot den närmast stående Theaceae. 



Vare sig man alltså vill föra Dilleniaceae intill Rannnciilaceae inom 

 gruppen Ranales eller intill Theaceae inom gruppen Parietales. 

 så förblir alltid fröhyllet en för familjen i fråga viktig grundka- 

 raktär. 



Xu har emellertid sen gammalt uppgifvits. att just släktet 7)f7/enza, 

 efter hvilket familjen fatt sitt namn. i detta hänseende skulle ut- 

 göra ett undantag. Så påpekas hos Bentham och Hooker. »Genera 

 plantarum sid. 10. att just Dillenia utgör en enastående afvikelse 

 från den eljest inom familjen undantagslöst gällande regeln, att fröna 

 äro försedda med fröhylle. På grund häraf har bland annat äfven 

 ett ursprungligen af Rottböll 'Beskrivelse över nogle Planter fra 

 de malabariske Kyster. sid. 532. K. Danske Vidensk. Selsk. Skrif- 

 ter, II. Kbhvn 17S3 uppställdt släkte, Wormia, som annars nästan 



