155 



skiljas trenne från hvarandra distinkta skikt, af hvilka det yttersta 

 utan vidare homologiseras med fröhyllet. ty eljes 'pour chaqne 

 graine de Dillenia. il faudrait, si larille n est pas admis. compter 

 3 téguments> : Förut ^^d beskrifningen af D///enia-artema har Pierre 

 inskränkt sig till att endast i figurförklaringarna med en viss tve- 

 kan beteckna fröskalets yttersta skikt som firöhyllet Så t. ex. heter 

 det i figurförklaringen beträffande Dillenia pentagyna Roxb. (Pl. 6) 

 om yttersta cellskiktet; 'membrane molle et mince pouvant représen- 

 ter Tarille»; likaså om Dillenia Hookeri Pierre (Pl. 5): »Leur premier 

 tégument arille^^ tres mince. est crustacé et ponctué. Leur deuxiéme 

 tégument testa) est plus épais et coraposé de couches ligneuses 

 formant des rayons concentriques.» Slutligen belräÖande D. aarea 

 Sm. Pl. 11 — 13' heter det: ^Graines. .. recouvertes par 3 mem- 

 branes distinctes. Lextérieure. ponctuée. est tres mince et crusta- 

 cée ^arille. Celle du milieu est ligneuse et tres épaisse testa): 

 ses couches sont concentriques. La troisiéme. tout å fait mince 

 et membraneuse. recouvre lalbumen sans y adhérer»! 



Ett }-tterligare bevis för förekomsten af ett fröhylle hos Dillenia 

 har Pierre slutUgen trott sig finna i den ringformiga ansvällning 

 å frösträngen, som han iakttagit hos Dillenia Blanchardii Pierre och 

 sedan återfunnit hos alla Dillenia-RTier och om hvilken han utan vidare 

 antager, att den verkligen utväxer och blir till fröskalets yttersta, 

 med arillus homologa skikt. Så säger Pierre: *On remarque, ä 

 la hauteur de la chalaze. des le premier moment du renversement 

 de lovule, des plis et renflements qui indiquent que la primine. 

 arrétée dans son développement. change de nature et passé a letat 

 d'arille. Ce fait est propre aux ovules de toutes les especes de 

 Dillenia.» Men olyckligtvis heter det i diagnosen på Dillenia Blan- 

 chardii omedelbart därpå: >Fruit inconnu.'^ Pierre har alltså aldrig 

 sett de mogna fröna och således ej heller följt utvecklingen. Han 

 vet alltså ej heller om den ringformiga valk. han iakttagit, och 

 som är fröhyllets tidigaste anlag, också verkligen utväxer och blir 

 till fröskalets yttersta skikt. 



Så är nämligen, som strax nedan skall visas, icke fallet. Redan 

 en ganska hastig jämförelse mellan fröskalsbyggnaden hos en med 

 köttigt fröhylle försedd Wormia och Dillenia indica visade nämligen 

 en högst misstänkt öfverensstämmelse. Äfven Wormia hade för- 

 utom fröhyllet mycket tydligt tre olika skikt i fröskalet af unge- 

 fär alldeles samma byggnad som Dillenia. Det yttersta af dessa hos 

 Dillenia kunde redan på grund häraf med största skäl misstänkas 



