156 



för att icke vara homologt med en arilliis. En utvecklingshislo- 

 risk undersökning af fröämnena hos de bägge släktena har också 

 bekräftat detta. 



Som undersökningsmaterial har jag i främsta rummet haft att 

 tillgå några Dillenia- och Wormia-sirler, som jag själf insamlat i den 

 botaniska trädgården Peradeniya å Ceylon under 1902 — 03, dels 

 ock en del annat spritmaterial, som af professor Carl Lindman 

 välvilligt ställts till mitt förfogande från Riksmuseets botaniska af- 

 delning i Stockholm. 



FRÖÄMNETS BYGGNAD HOS WORMIA. 



Hos delta släkte bildas fruktämnet af 4 — 5, 

 med hvarandra föga, vanligen endast vid ba- 

 sen sammanvuxna fruktblad. De anatropa 

 fröämnena sitta i tvenne rader utefter buk- 

 sömmen (Fig. l). Som representant för släk- 

 tet Wormia har jag företrädesvis undersökt 

 Wormia Burbidgei Hook. f., inhemsk på Bor- 

 neo, men odlad i Peradeniya. ¥\g.\. Wormia Burbidgei. 



Fröämnets byggnad framgår af fig. 2. De Tvärsnitt genom frukt- 

 tvenne på detta stadium från hvarandra fullt ämnesrum. 



skilda integumenten kunna tydligt urskiljas omkring nucellus. Yt- 



terintegumentet är väl urskiljbart äfven på 

 frösträngssidan. Frösträngen jämte chalaza- 

 regionen äro å detta stadium starkt fram- 

 trädande i förhållande till de öfriga delarna 

 af fröämnet. Redan nu urskiljes äfven å 

 frösträngen ett tydligt afsatt utbuktande 

 ringvalksparti (fig. 2, o), det första anlaget 

 till det blifvande fröhyllet. A ännu tidi- 

 gare stadier ger sig fröhyllet till känna en- 

 dast som en svagt framträdande hopknip- 

 ning på frösträngen (fig. 1). Men vid en 

 närmare undersökning visar sig frösträngs- 

 väfnaden i kanten vid inknipningen bestå 

 af små, med plasmatiskt innehåll rikt fyllda 



^. „ „, . „ , . , celler, hvilkas meristematiska natur alltså 



Fig. 2. Wormia Biirbiagei. ' 



Fröämne med anlag till frö- ^isar, att vi här ha att göra med fröhyllets 

 hylie, a (^V^). allra tidigaste anlag. Granska vi nu när- 



