159 



det mörkbruna garfamnesskiktel (fig. 5, e) gränsar nästan intill sten- 

 cellerna I cK För öfrigt gränsar nu den på ägghviteäranen och olja 



rika fröhvitan fig. 5. f nä- 



stan intill fröskalet. Xucel- 

 lus har trängts undan så när 

 som på ytterskiktet. som en- 

 samt är kvar. 



Ett skematiskt snitt genom 

 ett fullt utveckladt frö at 

 Wormia Bnrbidgei visar fig. 

 7, där samtliga nu beskrifna 

 cellskikt s^iias utmärkta, det 

 mörka ytterskiktet b . det 

 förvedade mellanskiktet (c) 

 och slutligen det småcelliga 

 Fig. 7. TToriniaBai-Wdffri. Skematiskt snitt ge- garmmnesskiktet e, det hela 



iMHn moset firö: a, fröhTllet: b. fröskalets vt- -e^^ . rf-i_iii/\ 



., ,,„ \r.^ rw^t w *-_™j j 11' omgifvet af frohvUet (al som 

 t^^ta skikt; c. fröskalets förvedade mellan- 



skikt: e. fröskalets innersta, garfimnesförande ^^ fullständigt växt upp kring 

 skikt: m mikropvlen d) fröet. 



FRÖÄMNETS BYGGNAD HOS DILLEXIA. 



Af detta släkte har jag företrädesvis undersökt Dillenia indica L., 

 odlad i Peradeniya. Till skillnad från Wor- 

 mia äro fruktbladen här talrika. 15 — 20. mer 

 eller mindre sammanvuxna med blomaxeln, 

 hvarjämte fröämnena i hvarje rum äro långt 

 talrikare än hos Wormia. sittande i flere ra- 

 der (fig. 8L enligt uppgift vid mognaden in- 

 bäddade i en mjuk. slemmig s. k. pulpa. Olik- 

 heterna mellan dessa släkten framgå tydligt 

 y\å en jämförelse mellan fig. 1 af Wormia 

 Bnrbidgei och fig. 8 af Dillenia indica. Af 

 denna sista bild framgår också, att fröfåstena 

 äro greniga. så att i hvar och en af de in- 

 vikta fruktbladskantema sitta icke som hos 



Wormia endast en rad fröämnen, utan flere. ^'^ * ^'"""^ '"ff! 



_ Tvärsnitt genom ett frukt- 



Anmärkas bor. att dessa frötasten äro mycket ä^esmm med förgre- 

 långa ifig. 9 . bestående af en ganska storcelHg, nade fröfästen. 



