203 



sig och bli gröna, mattas pärlhårsbildningen, och håren saknas all- 

 deles på de fullt utvecklade bladen. 



Liksom hos Abtimoschiis- arievnn ha vi här att göra med epider- 

 mala bildningar, men .Wt'f///H7/rt-pärlhårens utvecklingshistoria är nå- 

 got annorlunda. Hårbildningen begynner här med att epidermis 

 på bladets öfversida sänker sig och bildar en grop i den underlig- 

 gande vattenväfnaden. De epidermisceller, som bilda botten i den 

 lilla fördjupningen, börja dela sig och ge upphof till ett cellkom- 

 plex, som bildar en kägelformig upphöjning på botten af fördjup- 

 ningen ifig. -Ib). Ur detta cellkomplex utvecklar sig så småningom 

 pärlhåret. Samtidigt med epidermiscellerna inträda också cellerna 



Fig. 4. Medinilla niagnifica. a färdigljildadt pärlhår. b anlag. Leitz ok. 3. obj. »i. 



i det närmast underliggande lagret af vattenväfnaden i delning och 

 ordna sig till cellrader, som strålformigt löpa från gropens botten 

 inåt vattenväfnaden. Dessa celler i lagret under epidermis tyckas 

 emellertid icke deltaga i hårets uppbyggande. Det färdigbildade 

 pärlhåret öfverensstämmer hvad cellinnehållet beträt^ar helt och 

 hållet med Abelinoschus-aricrnixs- Huruvida Medinilla inagnificas 

 pärlhår likna dem hos Pleroiua macrantha, den af dk B.vry upp- 

 märksammade pärlhårsbärande melastomataceen, har jag icke kunnat 

 afgöra. då de B.\ry ej lämnar någon beskrifning af deras mikro- 

 skopiska byggnad. 



Uriicaceae. Af något mera komplicerad byggnad än de nu be- 

 skrifna äro pärlhåren, som förekomma inom familjen l'rticaceae. 

 Den enda af mig undersökta urticaceen. Boehmeria biloba Wedd., 

 hade pärlhår af en half millimeters storlek, sittande enstaka på blad- 



