219 



smärre, mindre lifskraftiga klibbalar. vanligen ned emot basen, mera 

 sällan ända till tre meter ofvan marken. På större alar samt på björk, 

 gran och tall stod den ej att anträffa här. 



Den 29 mars gjordes ett besök i en närliggande mosse, och äfven där 

 fanns Parmelia pertnsa på flertalet alar samt på den släta stammen af 

 en glasbjörk. Ännu återstod en mosse på östra delen af näset Den 2 

 april undersökte jag äfven denna, och till min glädje fann jag äfven 

 där den ifrågavarande lafven. och detta i ännu rikligare mängd, på 

 klibbalar samt på trenne björkar. Ingenstädes har det varit möjligt att 

 anträfia några apothecier. På den sist undersökta platsen funnos på 

 döda eller halfdöda alar exemplar, som voro stadda i stark upplösning. 

 Det synes vara antagligt, att lafven först inkommit hit och att den här- 

 ifrån spridt sig till de båda andra lokalerna. 



D:r Malmes uttalande, att det är nog så antagligt, att arten före- 

 kommer flerstädes men blifvit förbisedd^, vinner genom de nu gjorda 

 fynden ett kraftigt stöd. 



Häradstorp i Risinge den 8 april 1911. 



F. Otlo Westerberg. 



NågTFa ord om förekomsten af Geranium bohemicum m. m. 



I Botaniska Notiser för år 1899 finnes införd en uppsats af Professor 

 EnxsT Almqost med titel: Biologiska studier öfver Geranium bohemi- 

 cum». Då genom denna uppsats det gåtfulla i nämnda växts sporadiska 

 uppträdande vunnit en som det synes mycket tillfredsställande förklaring, 

 torde några iakttagelser i denna fråga, hvilka tyckas bekräfta det resul- 

 tat, hvartill Professor .\LMQriST i sin uppsats kommit, måhända ej sakna 

 allt intresse. 



Å en egendom i Salems socken blef våren 1887 en dittills med buskar 

 samt gles barr- och löfskog bevuxen betesmark uppbruten till åker, 

 hvarvid dock något svedjande ej egde rum Den derpå följande som- 

 maren. 1888, fann jag till min öfverraskning Geranium bohemicum, som 

 förut i socknen anträtlats allenast på ett mer än en tjcrdcdels mil deri- 

 från beläget ställe, nu växa å den nyodlade marken helt nära en i kan- 

 ten deraf gående gångstig. Den uppträdde i elt tjugutal rätt späda och 

 knappast qvartershöga. vackert blommande exemplar. Men följande som- 

 mar stod bohemicum trots flitigt sökande icke att anträtTa. och under 

 mer än 20 derpå följande år. då jag om somrarne minst ett par gånger 

 i veckan passerade det nämnda växtstället, var och blef bohemicum för- 

 svunnen. Åtskilliga gånger sökte jag densamma noggrant men för- 

 gäfves. 



Den ifrågavarande nyodlingen befanns vara misslyckad. I vanlig cir- 

 culatiön hade den burit hafre, råg och gräs samt gödslades duktigt 

 många gånger, men skördarne blefvo städse dåliga, och år 1909 beslöt 

 sig egaren för att nedlägga odlingen och dera i stället plantera gran. 



Våren 1910 stod den nya granplanteringen ganska vacker och lofvande, 

 men längre fram pä sommaren uppväxte der en ogräsvegetation, hvartill 



