372 



Om Calamag-rostis Lang-sdorffii (Link) oeli dess förhållande 

 till C. purpurea Trin. 



En estländsk Calamagrostis-forskare, R. Lehbert, har i Mitteilungen 

 des Thur. Bot. V.» 1911 gifvit ett nytt uppslag i denna fråga och därmed 

 hxkats föra den ett väsenthgt steg fram mot dess lösning. 



LiXK uppställde sin sedan så mång- och misstydda »Anzndo Za/jt/srfo///» 

 1821 i Enum. plant, horti Berol., härstammande från frön, samlade af 

 Langsdorff 1805 på Unalaschka (en af de Aleutiska öarna), samt odlad i 

 liera botaniska trädgårdar; däremot synes intet pressadt ex. existera af 

 den vilda växten, som hvarken på Unalaschka eller annorstädes sedan 

 blifvit funnen. Lehbert har förtjänsten att ha riktal uppmärksamheten 

 på denna bortglömda ursprungliga C. Langsdorffii; han har undersökt en 

 mängd ex. i ryska och tyska samlingar, och genom hans noggranna be- 

 skrifning samt talrika, särdeles instruktiva fotograramer af småaxets re- 

 spektiva delar framstår den nu relativt klar. 



Ett rätt intressant supplement till Lehberts material ge ex. i Riksmu- 

 seum, tagna af X. J. Andersson i H. B. så sent som 1853, samt ett af 

 C. F. Nyman, taget i Upps. bot. trädg. 1839, visserligen utan namn, men 

 lätt att konstatera som den Langsdorffska arten, då ingen annan purpn- 

 rea-artad Calamagrostis med knäböjdt borst tills dato är funnen. Det är 

 nämligen denna borstets knäböjning, som Lehbert anser vara en kon- 

 stant skillnad från alla de oändligt skiftande formerna af Gal. purpurea; 

 Langsdorffii skulle på grund häraf enligt L. vara att föra till sectio De- 

 jeuxia, hvarom den äfven påminner genom kortare och sparsammare 

 blomhår, bredare skärmfjäll, borstets insertion närmare blomfjällets bas 

 samt bättre ulveckladt blomrudiment. 



Å andra sidan visa de nyssnämnda, utmärkt vackra Anderssonska ex- 

 emplaren fullständig öfverensstämmelse med purpurea både i habitus 

 och alla öfriga karaktärer, äfven i den kleistogama blomningen med 

 inneslutna, små, gula ståndarknappar, en efter min mening särdeles vik- 

 tig karaktär. I den strid angående förhållandet mellan C. Langsdorffn 

 och purpurea, som uppstått mellan Lehbert och direktorn för Peters- 

 burger-museet S. Litwinow, måste jag på grund häraf ge den senare 

 såtillvida rätt, att Langsdorffii och purpurea omöjligen kunna betraktas 

 som skilda species i Linnéansk mening; men väl kan Lehbert anses ha 

 uppvisat, att de minst utgöra skilda elementararter, man torde mest 

 praktiskt ställa dem som skilda subspecies af en kollektivart. I valet 

 mellan Langsdorffii och purpurea (båda från år 1821) som namn för 

 denna kollektivart synes mig det senare, såsom gällande den ojämförli- 

 gen större formkomplexen, afgjordt vara att föredraga. 



Både Anderssons och Nymans ex. visa den olikheten mot tidigare tagna 

 ex., att blomhåren äro längre och rikligare, särskildt i jämförelse med 

 de antagligen äldsta, från Hört. Gorekinus vid Moskva, där väl Langs- 

 DORFFS frön från början blefvo sådda. Af Lehberts fotogramnier tyc- 

 kes framgå, att ex. af senare årtal visa en någorlunda jämn öfvergång 



