373 



mellan dessa ytterligheter, hvaraf med rätt stor sannolikhet synes framgå, 

 att vi häri se en verkan af den åtskilliga decennier igenom fortsatia 

 odlingen i europeiska trädgårdar, under väsentligen olika klimatiska för- 

 hållanden mot den ursprungliga växtplatsen; ju längre odling, dess likare 

 ha hårförhållandena blifvit med artens europeiska afkomhng parpurea. 

 Åfven borstets knäböjning torde genom odlingen blifvit modifierad enl. 

 ex. från Dorpat och Berlin). 



Den starka tendens mot apogami. som parpurea visar, synes ej till- 

 komma Langsdorffii. Lehbert fann fullgodt pollen i ståndarknapparna 

 hos de Anderssonska ex., under det ex. at purpnrea från nedre Lena 

 (tagna af H. Nilsson-Ehle' hade odugligt, och hans undersökningar af 

 esUändska ex. visa godt pollen endast i ett mindretal ståndarknappar. 

 under det flertalet äro från början utan pollen (liksom jag funnit hos 

 vår svenska piirparea). Och under det parpurea väl sällan torde ge frö. 

 visar ofvannämnda odlingshistoria, att Langsdorffii är fullt fertil; Xt>ia>i'S 

 ex., taget i sent stadium, har också fruktämnena m. el. m. utbildade mot 

 mognad. 



På det hela gör Langsdorffii intryck af att vara en kollektivartens ur- 

 form, på öfvergång från ett tidigare Dej eaxia-sladmm i^med hygrosko- 

 piskt borst som fröspridningsmedeli till ett typiskt Calamagrostis-sladmin 

 (med hår som fröspridningsmedel således liksom vår art lapponica. som 

 kan anses rätt närstående; parpurea åter har nått det fullt utbildade 

 Ca/a/nayrosfis-stadiet, liksom lanceolata och epigejos. 



Mellan Langsdorffii och purparea står en sibirisk form. som TRixirs 

 i De gram. unifl. etc. identifierade med Links Langsdorffii och be^ 

 skrifver under detta namn fr. Tobolsk . Det är denna form. som jag 

 förut efter Teestts kallat Langsdorffii: Arxell och Bre>xer funno 

 denna vara allmän efter Jenisei. där purparea saknades — i motsats till 

 Lena-området; Xilssox-Ehle fann vid nedre Lena ej Langsdorffii men 

 väl purparea, som äfven. såsom beskrifven efter ex. från Baikalsjön, 

 finnes vid öfre Lena. under det den enligt det föreg. skyr det västsibi- 

 riska slättlandet, liksom den äfven i vårt land saknas i alla bygder med 

 utpräglad slättkaraktär, fast ymnig i närliggande bergiga skogstrakter. 



I motsats mot Lehbert måste jag anse denna lorm stå vida närmare 

 Langsdorffii än purparea. Med undantag af borstets knäböjning och de 

 kortare och sparsammare håren, karaktärer, som enl. det föreg. knappt 

 visa sig konstanta, har den allt det ofvan nämnda Dejeuxia-artade. som 

 utmärker Langsdorffii. och Uknar genom sina stora, breda skärmfjäll etc. 

 i påfallande grad lapponica. Hur emellertid dess ställning inom kollek- 

 tivarten uppfattas, förtjänar den väl eget namn; Lehbert och jag ha 

 därför öf\erenskoramit att för denna nu namnlösa form införa namnet 

 Trinii, efter upptäckaren, den om Ca/amayros//s-forskningen så förtjänte 

 TRixrrs. Äfven denna må tills vidare stå som subspecies. 



Jag bifogar diagnoser och figurhänvisningar till här omhandlade former. 



Gal. parpurea Trin. coll. =C. Langsdorffii. postea elata Litwinow . Con- 

 tinet (praeter alias formas minus notas, inter quas saltem f. grön- 

 landica distinctam certe subspeciem exhibet): 



