377 



järnvägen vid Delsbo. Men omkring en kilometer norrut vid ån från 

 Stömnesjön väser dels ren /'. aureiim. dels mellanformer med ljusare blom- 

 mor. När man under fortsatt resa norrut har passerat de sammanhän- 

 gande åkerfälten kring Delsbo kyrka och kommer in i skogstrakten, tinner 

 man redan hufvudformen allenarådande likasom vid vägarna genom 

 Bjursås. 



För att nu om möjligt uppsöka gränsen väster om Delsbo station 

 gjorde jag en cykeltur på vägen mot Ljusdal. Till en början syntes 

 blott f. aureum. men vid ån. som leder sjön Långens vatten ned i Stömne- 

 sjön. ljusnade plötsligt blomfärgen hos talrika individ, och något hundra- 

 tal meter västerut försvunno mellanformerna nästan fullständigt och den 

 ljusblommiga hufvudformen var snart allena rådande. Skarpare växt- 

 geografisk gräns kan man knappast begära. 



De på gränsområdet uppträdande mellanformerna, hvilka efter all san- 

 nolikhet äro hybridogena. kunna uppdelas i följande: 



b. Kronpip under full antes guldgul som hos /'. aureum men vid viss- 

 nandet hvitaktlg. Hos f. aureum bibehåller pipen efter blomningen sin 

 guldgula färg . 



c. Kronpip under full antes ljusare än hos f. aureum men ej hvit. 



Bägge formerna öfvergå utan gräns i /". aureum. Dessutom träffas in- 

 divid, hos hvilka somliga grenar ha blommor som /'. aureum, andra som 

 formen b. Detta förhållande synes mig tala för den åsikten, att mellan- 

 formerna äro korsningsprodukter mellan den ljusblommiga och den mörk- 

 blommiga formen. 



Det område, inom hvilket /'. aureum dominerar eller nästan utesluter 

 hufvudformen. utgöres således af hela östra delen af Hälsingland med 

 undantag af trakten närmast Medelpad. Hur det förhåller sig med arten 

 i Gnarp. vet jag ej. 



Inom Jämtland finner man kring Bräcke. i Östersundstrakten. Unders- 

 åker, Are. Enafors. Högåsen. Storlien öfverallt den Ijusbloramiga hufvud- 

 formen. men blott undantagsvis några individ med mörkare gula blom- 

 mor, hvilka då i allmänhet tyckas tendera att bli brokiga af rödt cfr. 

 ' f. flagrans Behm . I Medelpad är hufvudformen den dominerande alle- 

 städes> enl. E. Collixder. Medelpads Flora : frekvensen hos f. aureum är 

 en grad lägre. Om den fullt utpräglade f. aureum uppträder ensam i nå- 

 gra större delar af landskapet, torde väl dessa områden snarast vara att 

 söka kring flodernas nedre lopp. 



Man skulle nu vara frestad att söka förklara den egendomliga utbred- 

 ningen af f. aureum i Hälsinglands och Gästriklands? kustområde genom 

 nivåförskjutningarna efter istiden. Man skulle kunna tänka sig en suc- 

 cessiv nedvandring af varieteten på det efter hand torrlagda området. 

 under det att hufvudformen stannade efter. En tillfredsställande förkla- 

 ring synes emellertid för närvarande ej kunna fås på det sättet, att döma 

 af följande höjdsiftror. Nordgränsen för f. aureum ligger norr om Delsbo 

 station vid 50 å 60 m. höjd. men västerut i närheten ligger den vid c:a 

 80 m. Söderut frodas f. aureum på omkr. 170 m. höjd vid Lillbosjön. 

 Vid Ljusdal däremot dominerar hufvudformen vid omkr. 125 m. höjd. 



Önskligt vore alt få reda på /'. aureums västgräns i Hälsingland och 



