379 



Den 25 maj 1904 mätte trädet i brösthöjd 454 cm. i omkrets. Under 

 de sista åren har det fört ett i viss mån tynande lif. Toppen blåste 

 af för några år sedan i jämnhöjd med det å bilden synliga skatboeL 



Omkretsen i brösthöjd, uppmätt omedelbart efter fallet, uppgick till 

 460 cm. På sju år har det sålunda tilltagit i omkrets 6 cm. 



r fallet skadade det antagligen lifsfarligt en närstående större häst- 

 kastanj, och då numera äfven den gamla hästkastanjen vid Hammarby 

 skattat åt förgängelsen, torde i det fria ej många träd återstå, som kunna 

 göra anspråk på att ha 5sett> Ldtné ofta och på nära håll. 



Uppsala den 11 september 1911. 



Karl Hedbom. 



Parnassia palustris L. med röda blommor. 



Vid besök å Väsaberget i Älfdalen i Dalarna den 5 augusti i år fann 

 jag vid nedstigandet från berget å en något sumpig afsats nära dess fot 

 en ståtlig grupp af en storväxt Parnassia med vackert röda rosafärgade 

 blommor. Denna afsats låg ett litet stycke från stigen, som leder upp 

 till bergets topp. Jag kom händelsevis att se ditåt och märkte då, att bland 

 spridda stånd af vanlig Parnassia. som växte där. stod en ganska stor 

 grupp af en tämligen hög växt med rosenröda blommor belyst af afton- 

 solen. Det befanns vid närmare undersökning vara en grupp Parnassia 

 med ganska afvikande habitus. 



De största exemplaren i samlingen vcro öfver 60 cm. höga. Epitetet 

 'tämligen liten ört', som användes om Parnassia i ll:e upplagan af 

 Hartmans flora, passade ej för de ifrågavarande stånden. Alla stjälk- 

 och jordblad befunnos till färgen mera ljusgröna än motsvarande blad 

 hos Parnassia palustris L. af den vanliga typen. 



AUa blommans delar med undantag af foderbladen syntes starkt och 

 diffust rödfärgade. Men med lup fann jag. att den vackra färgen be- 

 tingades af en högst delikat och fin rödprickighet skarpast, vackrast 

 och tätast å fruktämnet, men utbredd äfven å ståndarknapparna. ho- 

 nungsfjällen och kronbladens både in- och utsida. HonungsQällen blifva 

 genom denna teckning rödgula i stället för grönaktiga. Afven knopparna 

 å de stjälkar, som ännu ej hade sin blomma utslagen, syntes röda. 



Vid ett källsprång längre ned vid bergets fot funnos ock ett par en- 

 staka stånd af denna rödblommiga Parnassia-form. 



Återkommen till Älfdalens kyrkby, sände jag mitt fynd lefvande och 

 i odeladt skick tiU professor Wittrock. Han mottog gåfvan på det 

 vänligaste, skrifver. att äfven öfre delen af blomskaften går i rödt, och 

 föreslår varietetsnamnet rosea. 



När man ser denna varietet. vore man nästan färdig att undra, om 

 gamle Rudbeck känt till en dylik form. eftersom han för Gramen par- 

 nassi har det svenska namnet rosegräs se Nathoest. Svenska Växtnamn 

 3. sid. 119. 



