38: 



Hjalmar Möller, Löfmossornas utbredning i Sverige. I. Splach- 

 naceae u\rkiv tor botanik. Band 10. N:o 12. 1911. 79 s. . 



Den växtgeograflska utredningen af Sveriges flora lämnar tyvärr 

 ännu mycket öfrigt att önska. Det växtgeografiska arbetet sker nämligen 

 i vårt land alltför splittradt och saknar den planmässighet, hvarmed det 

 sedan långt tillbaka bedrifvits i de skandinaviska grannländerna, sär- 

 skildt i Finland genom föreningen Societas pro fauna et flora fennica. 

 L'nder sådana förhållanden måste man med glädje hälsa de ansatser till 

 det bättre, som göras i detta hänseende, enkannerligen då de ske med 

 den grundlighet. som utmärker lektor Hi. Möllers afhandling om Splach- 

 naceernas utbredning i vårt land. Det är ett drygt arbete, som ligger 

 till grund för denna publikation, nämligen i första hand en kritisk gransk- 

 ning af allt det material i våra museer och enskilda samlingar, som varit 

 förf. tillgängligt, hvartill kommer ett ingående studium af den förefint- 

 liga litteraturen. Vid hvarje art redogöres för dess svenska historia, 

 tiden för blomningen och fruktmognaden samt dess förekomstsätt och 

 utbredning i Sverige. Genom angifvande af årtalet för hvarje fynd lämnar 

 afhandlingen viktiga bidrag till kunskapen om den bryologiska forsknin- 

 gens historia i Sverige. Det förhållandel, att förf. af den jämförelsevis 

 lilla familjen Splachnaceae lyckats påvisa två för Sverige nya arter, näm- 

 ligen den mycket sällsynta Splachnnm melanocaalon (Wg.i Schwaegr. 

 och Tagloria serrata iHedw. Br. eur.. ger bland annat en antydan om 

 de vackra resultat, hvartill ett fortsatt arbete efter samma plan kan leda, 

 och får jag uttrycka den förhoppningen, att förf. 

 ej må förtröttas att fortgå på den så lyckligt inslagna 

 vägen. 



I detta sammanhang tar jag mig friheten att 

 med ledning af lektor Möllers afhandling lämna en 

 öfversikt öfver Splachnaceernas utbredning i Sverige 

 enligt den metod, som sedan länge begagnats i Fin- 

 land. Enligt min åsikt lämpar sig nämligen denna 

 metod lika såväl för Sverige som för Finland: huru- 

 vida denna min åsikt är riktig, öfverlämnar jag här- 

 med åt denna tidskrifts läsare att bedöma. I den 

 vidstående profskissen har jag begagnat följande 



Förkortningar: Bh = Bohuslän: Bl = Blekinge: 

 Dd = Dalsland: De - Dalarne: Gl = GottJand: Gs = Gästrik- 

 land: Hj = Härjedalen: Hl = Halland: Hs = Hälsingland: 

 Jl = Jämtland; Ll = Lule lappmark: Md = Medelpad: Nb 

 = Norrbotten : Nr = Närke : Pl = Pite lappmark : Sd = Sö- 

 dermanland; Sk — Skåne: Sm = Småland: TI = Torne lapp- 

 mark: II = Ime lappmark: Up = Uppland; Vb = Väster- 

 botten: Vg = Västergötland: VI = Närmland: Vm = Väst- 

 manland; Ag = -Ångermanland: Ög = Östergötland: Öl = 

 Öland. 



Såsom en nyhet har jag lämnat en antydan om 

 arternas frekvens i de olika områdena genom punk- 

 ter, som ange: • = mycket sällsynt: •• = spridd: 

 Profskiss. . . . = tämligen allmän — allmän. 



