399 



brantaste partiet i bergets sydvästra del, hade ungefär samma di- 

 mensioner som det å Ränneberget och var Hkaledes rikt fruktbä- 

 rande. Stammen var ej långt frän marken delad i 8 grenar, af 

 hvilka den gröfsta vid brösthöjd mätte 45 cm. i omkrets. Omgif- 

 ningen utgjordes af glest växande björk. asp. sälg och ä den ofvan- 

 för belägna sluttningen gran; markvegetationen var tätt sluten — 

 innehållande bl. a. Anemone hepatica. Vicia sepiiim och Orobiis ner- 

 niis — och endast en enda unglönn stod att upptäcka. På mina 

 förfrågningar, huruvida ej möjligen flera träd af lönn finnas å ber- 

 get, erhöll jag nekande svar. 



Om lönnen alltså framstod som Rickenbergets sällsyntaste växt. 

 var det däremot, öfverraskande nog, ingen brist på lind- Förutom 

 några enstaka mindre träd fann jag i närheten af en å västra slutt- 

 ningen belägen däld ett helt bestånd af lindar, utgörande ej mindre än 

 ett 20-tal af varierande storlek. Det största trädet höll vid brösthöjd 

 80 cm. i omkrets. Ett flertal — särskildt de större — utvecklade 

 under sommaren blommor i mängd. I den till detta bestånd hö- 

 rande underväxten ingingo bl. a. Miilgediiim alpinum, Lactuca mu- 

 ralis. Stachys silvatica. Actwa spicata. Viola mirabilis. Vicia sepiiiiu. 

 Stellaria nemonim. Paris qnadrifolia. Polygonatiim verticillatiim och 

 Miliiim effusnni. 



Liksom å Ränneberget har linden följaktligen här ä Rickenberget 

 alla utsikter att i framtiden kunna fortlefva. Mörkare ser det ut 

 för lönnen; skulle det nu omnämnda exemplaret, som högst sanno- 

 likt markerar den nordligaste lokalen i Värmland för detta träd- 

 slag, förstöras, är troligen lönnens saga här all- 



Ännu ett fynd af lind har jag att meddela, måhända det intres- 

 santaste af dem. som hänföra sig till den nämnda trion af ädla 

 löfträd. Under mitt uppehåll i Dalby sommaren 1910 omtalade 

 en person för mig. att i de öfre Tåsängarna uti Norra Finnskoga 

 skulle växa ett ovanligt träd, som hvarken han själf eller andra 

 personer där i trakten kände till. Jag förskalTade mig närmare 

 upplysningar om växtstället. och det lyckades mig sedan utan svå- 

 righet att finna det märkvärdiga trädet. Detta visade sig vara en 

 lind eller riktigare en samling smärre lindar utgående från en ge- 

 mensam rot. På platsen hade ursprungligen funnits en lind. som 

 dock för längre tid sedan tillbaka blifvit afhuggen eller på annat 

 sätt förstörd : från den kvarvarande, nu emellertid ej längre synliga 

 stubben hade sedan en mängd skott uppstått, af hvilka ungefär ett 

 dussin utvecklats till stammar af varierande groflek lintill 28 cm. 



