415 



2. Pi c t a-former (Wilczek). (Namnet p/c/a äfven anfördt i Ascher- 

 soN & Gräbxers Synopsis der mitteleurop. Flora.) 



V. — Fig. 4. Alldeles lik I och växande tillsammans med denna, 

 endast skiljande sig genom att innersidan af ståndarsträngarnas 

 basala del är försedd med två parallella, ljusgredelina strimmor. 

 Denna form skulle närmast motsvara Wilczeks med normalt stora 

 blommor. 



VI. — Fig 5 a, b. Den kraftigaste form jag sett, grof med stora, 

 breda blad; till färgen äro de mörkgröna, det nedre 15 — 17x5,5 — 

 6,5, det öfre 17,5 — 19x5 — 6 cm. Blommor större än hos alla 

 föregående, vidgadt klocklika, 6 — 7 mm. långa och 11^ — 12 mm. i 

 diam. med flikarna 3x4 mm. Androecéum 3,.^ mm. högt: strän- 

 garnas basaldelar rödvioletta med två skarpare markerade linjer på 

 insidan (fig. 5 b), vackert kontrasterande mot den hvita kronan 

 och de ljusgula knapparna. Det smala, helt hvita partiet skarpt 

 afsatt. Pistill 5.5 mm. — Växte i dungen af rönn, björk och en- 

 staka tallar alldeles intill II; beskuggningen är naturligtvis inne 

 bland träden betydligt starkare. Motsvarar väl Ludwigs och 

 Wilczeks storblommiga form af v. picta: dock har jag ej kun- 

 nat iakttaga att ståndarknapparna hos densamma skulle vara mör- 

 kare gula. Afsöndring af honung förekommer icke. 



Dessa picta-formev ha, som ofvan antydts, af Wilczek gifvits en 

 biologisk tolkning. Han konstaterar, att Ludwigs form blommade 

 14 juni i Thuringen, Schulz' 19 juni i Lausanne, hvilket i dessa 

 trakter är sen blomning. Dock förtjänar anmärkas, att den först- 

 nämnda samlades å 1,650 m. ö. h. '^Jag har det intrycket*, säger 

 Wilczek, att var. picta skulle vara en form från ståndorter med 

 sen utveckling, att man rent af skulle ha ett nytt fall af säsong- 

 dimorfism.» Jag citerar följande ordagrant på originalspråket: »Les 

 muguets tardifs chercheraient ä lutter contre la concurrence gran- 

 dissante des autres fleurs par un appareil de réclame perfectionné.» 

 Detta låter ju särdeles vackert, men hur förhåller det sig med sa- 

 ken? För det första äro uppgifterna om blomningstiden alldeles 

 för få för att man däraf skulle kunna draga några som helst slut- 

 satser. Jag fann alla formerna i blom samtidigt, ända till midsom- 

 martiden, då dock de flesta blomställningarna voro förbi. Vidare 

 kan man, såsom redan Schilz påpekat vid sin kritik af Lud- 

 ^WIG, icke tala om att de gredelina fläckarna skulle åstadkomma 

 någon starkare skyltning — ■ de äro ju alldeles osynliga utifrån och 

 insekten har ingen aning om deras tillvaro förrän han stuckit in 



