424 



svaghet är, att rutorna representera mycket olikstora arealer, så 

 t. ex. rutorna för Blekinge och Småland; men dess styrka är att 

 landskapen, som ha så lång häfd för sig i vår växtgeografiska litte- 

 ratur, bibehållits, hvarigenom föreliggande litteraturuppgifter lätt 

 kunna inordnas i metoden. I typografiskt hänseende bör det ställa 

 sig billigt. Det lilla tillägg, som jag gjort, att med punkter ange 

 en växtforms frekvens inom ett landskap, hoppas jag skall befinnas 

 vara en förbättring. 



I våra grannländer, Norge, Danmark och Finland, täfla botanis- 

 terna om att komplettera sitt lands centralherbarium med belägg 

 på de växtgeografiska fynd, som de göra. Någon sådan täflan 

 förekommer ej i Sverige, hvilket väl mest beror därpå, att vi ej 

 ha något svenskt centralherbarium. Det vore nog önskligt, att 

 äfven vi finge ett centralherbarium, i hvilket allt svenskt herbarie- 

 material i första hand vore företrädt, men det skulle helt visst möta 

 stora svårigheter att åstadkomma ett sådant. Om något af de tre 

 offentliga herbarierna, som jag här ofvan omtalat, designerades 

 härtill, skulle näppeligen de två andra herbarierna vara villiga, att 

 till detsammas komplettering afstå det svenska material, som de 

 äga. Så vi få nog allt framgent finna oss i att ej ha något central- 

 herbarium och få nöja oss med att anse de tre nämnda herbarierna 

 tillsammans utgöra ett sådant. Men jag kan ej fatta, hvarför ej de 

 svenska botanisterna skulle intressera sig för dessa tre herbariers 

 komplettering, därvid hvar botanist har sin fulla frihet att gynna 

 det af dem, som ligger honom närmast om hjärtat. Härigenom 

 skulle de svenska botanisterna i hög grad främja vårt lands växt- 

 geografiska utforskning. 



Sedan omkring 50 år tillbaka har jag haft för vana att anteckna 

 de växter, som jag sett i en trakt, där jag vistats en längre tid, 

 till en början blott de kärlväxter, som föreföllo mig mera märk- 

 liga, men från och med 1870 alla kärlväxter och mossor, äfven de 

 allmännaste. I^å så sätt har jag under årens lopp fått en samling 

 af lokalfloror, af hvilka en mindre del af mig publicerats. Några 

 ha blifvit till gagn för andra botanisters publikationer, så t. ex. så- 

 som bidrag till A. Blytts Ranenflora, Svanlunds Blekingeflora, 

 ToLFS Smålands mossflora, Rldbergs Västgötaflora, Collinders 

 Medelpadsflora, Hj. Möllers Splachnacé-afhandling o. s. v. Större 

 delen af mina anteckningar ligger ännu outnyttjad. Orsakerna här- 

 till äro, att anteckningarna ej blifvit så fullständiga, som jag önskat, 

 att en del kritiska former ej blifvit utredda, samt väl mest bristande 



