425 



tid till deras bearbetning. Jag hoppas dock, att alla mina anteck- 

 ningar med tiden skola bli till gagn för publikationer af mig själf 

 eller andra. Jag har nämligen beflitat mig om att affatta dem så 

 redigt, att hvem som helst kan förstå dem. Min erfarenhet är, att 

 sådana anteckningar äro föga tidsröfvande, men mycket öka nöjet 

 af vistelsen i en trakt. Hvarje för en trakt ny växt hälsas med 

 glädje, och man kommer på detta sätt på spåren många af de 

 öfverraskningar, som naturen har att bjuda på. 



Tydligt är. att om ett flertal eller helst alla svenska botanister 

 praktiserade den nämnda metoden, detta skulle kraftigt bidraga 

 till Sveriges växtgeografiska utforskning under förutsättning af, att 

 iakttagarna i de fall, då de ej själfva bearbeta och publicera sina 

 anteckningar, skänka dem till föreningens manuskriptsamling. Huf- 

 vudsaken vid sådana anteckningar är, att de äro pålitliga, mindre 

 viktigt är, att de äro uttömmande. 



En viktig sida af arbetet är ock registreringen af gångna tiders 

 svenska växtgeografiska litteratur, främst det. som berör faneroga- 

 mer och ormbunkar. Detta blir ett mycket vidlyftigt arbete, som 

 dock ligger inom området för det utförbara. Fördelaktigt vore, 

 att arbetet ordnades så, att manuskriptet lämpade sig för att in- 

 ordnas i föreningens manuskriptsamling, allt efter som det blir 

 färdigt. 



Alla de föregående förslagen gälla i första hand fanerogamerna 

 och ormbunkarna, vid hvilka en samverkan i större utsträckning 

 är möjlig och nödvändig. Beträffande kryptogamerna med undan- 

 tag af ormbunkarna ha vi att lita till specialisterna. Lektor Hj. 

 Möllers detta år utkomna arbete om de svenska Splachnacéerna 

 varslar om, att han ämnar växtgeografiskt bearbeta det svenska 

 löfmossmaterial, som finnes i tillgängliga herbarier, så långt, som 

 det blir honom möjligt, och jag hoppas, att jag själf snart nog 

 skall få tillfälle att på allvar ta i tu med lefvermossarne. Måtte 

 nu dessa exempel smitta, så att äfven andra svenska specialister 

 på kryptogamer känna sig manade att hvar och en i sin stad 

 främja det fosterländska arbetet. 



Kommer så den viktiga frågan, huru Sveriges växtgeografiska 

 utforskning kan ställa sig i ekonomiskt hänseende. Gångna tiders 

 erfarenhet visar, att mycket kan göras med de resurser, som redan 

 förefinnas i form af resestipendier och kostnadsfria publikationer i 

 våra vetenskapliga tidskrifter, och än mera genom det stora arbete, 

 som många botanister af intresse för saken offra på densamma. 



Svensk Botanisk Tidskrift 1911. 28 



