436 



Dieliotyp gran. 



I Skogsvårdsföreningens Tidskrift för 

 1908, sid. 464 o. följ., redogör dr NiLS Syl- 

 vÉN för en af lionom undersökt s. k. di- 

 chot3'p gran, växande nära Forserums järn- 

 vägsstation i Småland. En gran, som synes 

 vara jämförlig med denna af dr Sylvén 

 beskrifna, finnes i Hjulsjö socken, Väst- 

 manland, några meter öster om landsvägen 

 mellan Jernboås och Hjulsjö samt nära 

 ett ställe kalladt Grönbäcken. Den växer 

 här i relativt ung blandad barrskog. Dess 

 höjd torde uppgå till cirka 10 meter; om- 

 kretsen vid brösthöjd är 32 centimeter. 

 Den nedre delen af granen, till en höjd 

 af omkring 6 meter, har vanlig grent3'p och 

 normal barrställning; den öfre delen där- 

 emot företer ett ormgransliknande utseende. 

 Grenarna af första ordningen äro styfva 

 och stadiga samt bilda spetsig vinkel mot 

 närmast högre stamdel; grenar af andra 

 ordningen äro få. De båda »typerna» äro 

 från hvarandra tämligen väl begränsade. 



Närslutna fotografi ger tyvärr ingen god 

 föreställning om ifrågavarande grans utse- 

 ende, enär den nedre delen af granen är 

 så inblandad i omgifningen, att den icke 

 kan tydligt urskiljas. 



Axel Binning. 



Parmelia eetparioides (Dub.) Nyl. anträirad i Östergötland. 



Under en exkursion till Magnehult i Skedevi socken (norra Östergöt- 

 land^ i juli 1900 anträffade jag en vacker Parmelia, som vid senare un- 

 dersökning visade sig tillhöra P. perlata (L. Ach., såsom denna art upp- 

 fattas och begränsas i Th. M. Fries' Lichenographia scandinavica J871). 

 Den växte i sällskap med Lobaria piilmonaria (L. Hotfm. och Neckera 

 pennata (L.) Hedw. sparsamt på gamla lindar och aspar i en beteshage 

 och har återfunnits vid förnyade besök på samma lokal 1906 och 1910. 



Redan Fries påpekar, att arten uppträder i Skandinavien under två 

 hufvudsakligen genom mikrokemiska karaktärer skilda former. Och dessa 

 betraktas numera allmänt som särskilda elementararter. Enligt benäget 

 meddelande af dr G. O. Malme tillhör den i Östergötland anträffade P. 

 cetrarioides (Dub. i Nyl. och öfverensstämmer fullständigt med exemplar, 

 som utdelats i Claudel & Harmand, Lichenes gallici priecipui n. 66). 



