1898. No. 3. OM ÆGGEHVIDESYNTHESE. 7 
Triticum vulgare Asparagin, Betain, Allantoin og Cholin'; i Skud af 
Platanus orientalis, Acer campestris og — Pseudoplatanus samt i Barken 
af Æsculus Hippocastaneum Allantoin?, i Skud af Betula aba, Fagus 
sylvatica, Tilia parvifolia, Populus nigra og Vitis viuifera, i Barken af 
Plataner, Eg og Lind og i de overjordiske Dele af Avena sativa og 
Trifolium pratense Asparagin®. Kellner? fandt, at i forskjellige Foder- 
planter optræder Amidforbindelser ofte i betydelige Mængder. Säledes 
udgjorde disses Kvælstof i Enggræs 21,8—34,8 %, i unge Rugplanter 
endogså 38,5 % af Total-Kvælstofmængden. Emmerling? undersøgte 
Amidernes Forekomst og Fordeling hos normale, i det Frie voxende Vicia 
Faba major og fandt, at livligt voxende Dele indeholder altid mere Amider 
end ældre, mere udviklede Dele; endvidere at såvel i Rødder, Stængler 
og Blade som i Bælge og Frø tiltager den absolute Mængde af Amid- 
forbindelser til et Maximum — der opnåes tidligere i Rødder, Stængler 
og Blade end i Bælge og Frø — for så atter at aftage mere eller mindre 
hurtigt 9: Amidforbindelserne strømmer til de modnende Frø, hvor de 
omdannes til Æggehvidestoffe. En lignende Forekomst og Fordeling af 
Amidlegemer iagttog Hornberger og E. von Raumer® hos Mais og 
Hornberger‘ hos Sinapıs alba. 
Som det vil sees af ovenanførte, er Glutamin et næsten ligeså almin- 
delig udbredt Amid som Asparagin. Det forekommer således i rigelige, 
isolerbare Mængder hos 10 såvidt forskjellige Familier som Chenopodiaceae» 
Cariophyllaceae, Umbellifereae, Crucifereae, Labiateae, Cucurbitaceae, 
Euphorbiaceae, Compositeae, Abietineae og endelig endogså hos forskjellige 
Polypodiaceer®. 
1 S. Frankfurt, Landw. Versuchsst. Bd. XLVII; Richardson a. C, Crampton, 
Berichte d. deutsch, chemisch. Gesellschaft, Bd. 19. 
2 E. Schulze u. J. Barbieri, Berichte d. deutsch. chemisch. Gesellschaft, 1881; E. 
Schulze und Bosshard, Zeitschrift f. physiolog. Chemie, Bd. IX. 
3 E. Schulze und Bosshard, Zeitschrift f. physiolog. Chemie, Bd. IX. 
4 O. Kellner, Untersuchungen über den Gehalt d. grünen Pflanzen an Eiweissstoffen 
und Amiden und über die Umwandlungen d. Salpetersäure und des Ammoniaks in der 
Pflanze, Landwirthschftl. Jahrb. Bd. 8, (Supplement), 1879. 
5 A. Emmerling, Studien über die Eiweissbildung in der Pflanze, Abhandl. I og II, 
Landwirthschftl. Versuchsst. Bd. XXIV resp. XXXIV. 
6 Hornberger und E. von Raumer, Chemische Untersuchungen iiber das Wachsthum 
der Maispflanze, Landwirthschftl. Jahrb. Bd. XI, 1882. | 
7 Hornberger, Untersuchungen üb. Gehalt und Zunahme von Sinapis alba an Trocken- 
substantz und chem. Bestandheile in 7-tägigen Vegetationsperioden, Landwirthschftl. 
Versuchsst., Bd. XXXI, 1885. 
8 E, Schulze, Landwirthschftl. Versuchsst. Bd. XLVIIL 
